ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 300/1551/26 пров. № А/857/27190/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Судової-Хомюк Н.М.,
суддів: Глушка І.В., Затолочного В.С.,
секретаря судового засідання Хоменчук В.Б.,
представник позивача: Медицька С.В.,
представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2026 року у справі № 300/1551/26 за адміністративним позовом Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
суддя в 1-й інстанції – Матуляк Я.П.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – 05 травня 2026 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (далі також позивач) з позовом до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі також відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 80153606 від 11.03.2026.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваної постанови, оскільки позивач вважає, що судове рішення ним виконано, про що було повідомлено відповідача. Зважаючи на відсутність підстав для накладення штрафу, відповідач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає до скасування.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2026 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 по справі №300/5538/22, уповноваженою особою Івано Франківської міської ради до Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради подана заява 19.01.2026р. за №6/34.2-02 про проведення державної реєстрації права власності на гідротехнічну споруду – дамбу річки Бистриці Надвірнянської в с. Угорники, правий берег нижче автомоста до с. Підлужжя, довжиною 1,8 км, висотою 3-4 м. 
Зазначає, що за наслідками розгляду заяви листом від 22.01.2026р. за №34.2-02/6 отримано відмову у реєстрації права власності на вищезазначену гідротехнічну споруду з обґрунтуванням причин нездійснення державної реєстрації права власності на гідротехнічну споруду. 
Звертає увагу, що державному виконавцю листом від 13.02.2026 року №141/11.1-09/13в (у строк вказаний у постанові від 03.02.2026) повідомлено, що Івано-Франківською міською радою вчинено дії щодо реєстрації права власності на гідротехнічну споруду, надано докази звернення уповноваженого представника Івано-Франківської міської ради до Управління реєстраційних процедур з заявою про реєстрацію права власності на гідроспоруду на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 року, 
Вказує, що на звернення представника Івано-Франківської міської ради на вказану заяву було надано письмову відповідь 22.01.2026 року № 34.2-02/6 на № 6/34.2-02 від 19.01.2026 року, що державними реєстраторами неможливо здійснити реєстрацію заяви щодо реєстрації права власності в базі даних заяв на вищевказаний об`єкт нерухомого майна.
Вважає, що боржником рішення суду про зобов`язання Івано-Франківську міську раду Івано-Франківської області вчинити дії щодо реєстрації права власності на гідротехнічну споруду – дамбу річки Бистриці Надвірнянської в с. Угорники, правий берег нижче автомоста до с. Підлужжя, довжиною 1,8 км, висотою 3-4 м, виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом.
Просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2026 року та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги. 

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що державним виконавцем вчинено всі дії, які передбачені законодавством, що регулюють виконавче провадження та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а вимоги скаржника не підлягають до задоволення.
Просить відмовити в задоволені апеляційної скарги Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу про накладення штрафу від 11.03.2026 у розмірі 5100,00 грн. в повному обсязі
Крім цього, на адресу апеляційного суду надійшло клопотання від відповідача про розгляд справи без участі Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційних вимог з огляду на наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 по справі №300/5538/22, яке набрало законної сили 06.11.2025, зобов`язано Івано-Франківську міську раду Івано-Франківської області вчинити дії щодо реєстрації права власності на гідротехнічну споруду - дамбу річки Бистриці Надвірнянської в с. Угорники, правий берег нижче автомоста до с. Підлужжя, довжиною 1,8 км, висотою 3-4 м (а.с.88-93).
Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Батрин М.П. 03.02.2026 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №80153606 з виконання виконавчого листа №300/5538/22, виданого 06.01.2026 Івано-Франківським окружним адміністративним судом (а.с.56, 57).
Листом від 13.02.2026 боржник повідомив відповідача про виконання рішення суду, шляхом направлення уповноваженою особою Івано-Франківської міської ради до управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради заяви від 19.01.2026 за № 6/34.2-02 про проведення державної реєстрації права власності на гідротехнічну споруду дамбу річки Бистриці Надвірнянської в с. Угорники, правий берег нижче автомоста до с. Підлужжя, довжиною 1,8 км, висотою 3-4 м, за наслідками розгляду якої, отримано відмову у реєстрації права власності на вищезазначену гідротехнічну споруду згідно листа від 22.01.2026 (а.с.58-65).
За наслідками виконання покладеного на нього обов`язок щодо з`ясування наявності факту належного чи неналежного виконання судового рішення, чи невиконання боржником рішення суду в повному обсязі, що зобов`язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконанні боржником та відсутності поважних причин його невиконання, головний державний виконавець дійшов висновку щодо невиконання судового рішення боржником, у зв`язку з чим виніс вимогу за №2362/03.1-25 від 11.03.2026 та оскаржувану постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100 гривень (а.с.73-77).
Вважаючи оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду. 

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суб`єкт владних повноважень при прийнятті оскаржуваних постанов діяв у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Водночас вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 55 Конституції визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Положеннями статті 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Статтею 63 Закону №1404-VIII врегульовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з частиною 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
При цьому, частина 3 статті 63 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Згідно з частиною 2 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
З аналізу вказаних норм слідує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 19.09.2019 у справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 у справі №420/70/19.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Як встановлено із матеріалів справи, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 по справі №300/5538/22, уповноваженою особою Івано Франківської міської ради до Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради подана заява 19.01.2026р. за №6/34.2-02 про проведення державної реєстрації права власності на гідротехнічну споруду – дамбу річки Бистриці Надвірнянської в с. Угорники, правий берег нижче автомоста до с. Підлужжя, довжиною 1,8 км, висотою 3-4 м. За наслідками розгляду заяви листом від 22.01.2026р. за №34.2-02/6 отримано відмову у реєстрації права власності на вищезазначену гідротехнічну споруду з обґрунтуванням причин нездійснення державної реєстрації права власності на гідротехнічну споруду.
Як встановлено судом першої інстанції і не заперечується сторонами, державному виконавцю листом від 13.02.2026 року №141/11.1-09/13в (у строк вказаний у постанові від 03.02.2026) повідомлено, що Івано-Франківською міською радою вчинено дії щодо реєстрації права власності на гідротехнічну споруду, надано докази звернення уповноваженого представника Івано-Франківської міської ради до Управління реєстраційних процедур з заявою про реєстрацію права власності на гідроспоруду на підставі рішення Івано-Франківського адміністративного суду від 05.02.2025 року.
У додатках до листа надано відповідь Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради від 22.01.2026 №34.2-02/6, де з посиланням на вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про міліорацію земель» в зазначено, що відповідно до законодавства не підлягають державній реєстрації гідротехнічні споруди (дамби), які не є складовою частиною меліоративної мережі. 
Івано-Франківська міська рада, в особі уповноваженого представника, просила у листі від 19.01.2026 за №6/34.2-02 провести державну реєстрацію права власності на гідротехнічну споруду – дамбу річки Бистриці Надвірнянської в с. Угорники, правий берег нижче автомоста до с. Підлужжя, довжиною 1,8 км, висотою 3-4 м на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.02.2025р. з долученням рішення суду першої та апеляційної інстанції по справі №300/5538/22.
На звернення представника Івано-Франківської міської ради на вказану заяву було надано письмову відповідь 22.01.2026 року № 34.2-02/6 на № 6/34.2-02 від 19.01.2026 року, що державними реєстраторами неможливо здійснити реєстрацію заяви щодо реєстрації права власності в базі даних заяв на вищевказаний об`єкт нерухомого майна.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції, що Закон України «Про виконавче провадження» покладає обов`язок на сторону виконавчого провадження невідкладно письмово повідомляти державного виконавця про повне чи часткове виконання рішення боржником. 
Боржником було направлено державному виконавцю лист від 13.02.2026 №141/11.1-09/13в з додатками, що підтверджують вчинення боржником дій спрямованих на виконання рішення суду.
Апеляційний суд звертає увагу, що приймаючи рішення від 05.02.2025р. справі № 300/5538/22, Івано-Франківський окружний адміністративний суд не зобов`язував зареєструвати право власності на гідротехнічну споруду, а лише зобов`язав вчинити дії щодо реєстрації. У мотивувальній частині рішення від 05.02.2025р., суд встановив, що «Івано-Франківська міської рада, як суб`єкт права комунальної власності, що здійснює від імені та в інтересах територіальної громади відповідні права щодо володіння та розпорядження комунальним майном, не здійснювала відповідних дій, спрямованих на оформлення та державну реєстрацію права власності на гідротехнічну споруду. Вищевказане свідчить про протиправну бездіяльність відповідача» та зроби в висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а саме – щодо зобов`язання Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області вчинити дії щодо реєстрації права власності на гідротехнічну споруду – дамбу річки Бистриці Надвірнянської в с. Угорники, правий берег нижче автомоста до с. Підлужжя, довжиною 1,8 км, висотою 3-4 м.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується із твердженням апелянта щодо виконання рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Так, згідно до приписів п.1,3 ч.3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №1404-VIII, з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець наділений повноваженнями проводити перевірку виконання боржником рішень, що підлягають виконання відповідно до цього Закону, зокрема, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб та інших учасників виконавчого провадження пояснення, довідки та іншу інформацію необхідну для проведення виконавчих дій.
Колегія суддів звертає увагу, що старшим державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу взагалі не надано вмотивованого обґрунтування вказаним у листі обставинам та не зазначено про визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними.
Під час вирішення питання про накладення штрафу, відповідач, згідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, серед іншого, повинен діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
З огляду на установлені у справі фактичні обставини, колегія суддів вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу, діяв не на підставі та не у спосіб, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, та без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.
При вирішенні спору судом першої інстанції фактично розглянуто доводи ГУ ПФУ в Одеській області, наведені в листі від 31.10.2023 року та не взято до уваги, що старшим державним виконавцем не надавалася відповідна оцінка вказаним обставинам, яке у свою чергу свідчить про невідповідність висновків суду обставинам справи.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн від 11.03.2026 у виконавчому провадженні ВП № 80153606 є протиправною та підлягає скасуванню.
За наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, серед іншого, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2026 року у справі № 300/1551/26 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн від 11.03.2026 у виконавчому провадженні ВП № 80153606.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 23.06.26