Справа № 446/2743/25 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2026 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 

прокурора ОСОБА_3 

обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам"янка-Бузька кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025141420000211 від 14.08.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ратне Ратнівського району Волинської області, українця, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 військової служби за призовом під час мобілізації, у військовому званні солдат, одруженого, такого що має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, із середньоюспеціальною освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 02.12.2024 Камянка-Бузьким районним судом Львівської області за ч.1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 гривень, штраф сплачено ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 будучи особою, раніше судимою за злочин, передбачений статтею 382 КК України, вироком Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 02.12.2024 в справі, згідно якого останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення ч. 1 ст. 382 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п"ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн, достовірно знаючи що він позбавлений прав керування транспортним засобом, діючи умисно, всупереч постанови Личаківського районного суду м.Львова від 21.01.2025 та постанови Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 22.02.2025, які набрали законної сили, маючи реальну можливість їх виконати, умисно керував транспортним засобом, а саме 13 серпня 2025 року о 18.00 годині автомобілем марки "Опель Вектра", державний номерний знак НОМЕР_2 на автодорозі с. Кузезів Львівського району Львііської області , після чого був зупинений працівниками поліції: інспекторами СРПП ВП №1 Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області. 
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, будучи особою, яка раніше судима за цей злочин передбачений ст. 382 КК України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 382 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, та вказав, що дійсно був обізнаний із вироком суду, також підтвердив, що покарання у виді штрафу - сплатив. Викладені у обвинувальному акті обставини не оспорював. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.

Обвинувачений та прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Крім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладеневище,суд дійшов висновку,що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена,його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.382КК України як дії, які виразились у умисному невиконані вироку суду, що набрав законної сили, будучи особою, яка раніше судима за цей злочин.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України, покарання у виді штрафу сплатив, а також те, що обвинувачений, на облікуу лікаря психіатра не перебуває, має на утримаенні чотирьох неповнолітніх осіб, діючий військовослужбовець, за місцем проживання характеризується позитивно; та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття .

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні. При цьому суд не визнає як обтяжуючу обставину зазначену в обвинувального акті, як рецидив злочину, оскільки така є кваліфікуючою за ч.3 ст. 382 КК України.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість і конкретні обставини скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений є діючим військовослужбовцем та зокрема проходить військову службу Сході країни, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, наявність обставини, що пом`якшує та відсутністьобставин, що обтяжують покарання,ставлення обвинуваченого до вчиненого, який щиро розкаявся в скоєному, що свідчитьпронадання обвинуваченимкритичноїоцінки своїмдіям, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з експлуатацією транспортних засобів; та дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ч. 1ст. 75 КК України з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування покарання, але в умовах контролю за його поведінкою під час іспитового строку.

На переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366 371, 373, 374, 381, 382 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та обрати йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з експлуатацією транспортних засобів, на строк 1 /один/ рік.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання із визначенням 1 /одного/ року іспитового строку.

Відповідно до ч.1 статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 ) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази :оптичний дик DVD-R-залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1