441/593/26 2/441/683/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
(заочне)

19.05.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Яворської Н.І.
за участю секретаря судових засідань Цап І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:
представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 16.03.2026 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 1548-1398 від 01.05.2025 в сумі 40 132 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 2 662 грн. 40 коп. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.05.2025 між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1548-1398 (далі – Кредитний договір). Згідно умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб в сумі 5 300 грн. зі строком кредитування на 365 днів та встановленою процентною ставкою. 
Додатковою угодою № 1 від 28.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1548-1398 від 01.05.2025 кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит в сумі 1000 грн.
Також Додатковою угодою № 2 від 29.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1548-1398 від 01.05.2025 кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит в сумі 5 200 грн.
ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору, шляхом перерахування коштів на вказаний нею в особистому кабінеті картковий рахунок. Відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не повернула в повному обсязі кредитні кошти позивачу, лише частково сплатила кошти на суму 3 339,00 грн. від 28.05.2025, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку кредитування, встановленого в договорі. 
Станом на 15.01.2026 загальний розмір заборгованості відповідачки за даним кредитним договором складає 40 132 грн. 00 коп., з яких:
-10 600 грн. – прострочена заборгованість за кредитом;
-23 002 грн. - заборгованості за нарахованими процентами;
-5 750 грн. – заборгованості за процентами річних на підставі 625 ЦК;
-780 грн. - заборгованості по комісії. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2026 вказану цивільну справу передано для розгляду судді Яворській Н.І. 
Ухвалою судді від 18.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому в суд клопотанні від 24.02.2026 директор ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просив про розгляд справи за відсутності їх представника, проти ухвалення заочного рішення у 
справі не заперечує (а.с.11)
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала.
З огляду на наведене суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. 
Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам у справі, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних міркувань.
Судом встановлено, що 01.05.2025 між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1548-1398.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Так, на виконання зазначених вимог, ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор А6548 для підписання кредитного договору № 1548-1398 від 01.05.2025, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Відповідно до умов Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю отриманий Кредит в останній календарний день строку кредитування шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця.
Додатковою угодою № 1 від 28.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1548-1398 від 01.05.2025 кредитодавець та позичальник ОСОБА_1 домовилися про надання додаткових коштів у кредит в сумі 1000 грн.
Також Додатковою угодою № 2 від 29.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1548-1398 від 01.05.2025 кредитодавець та позичальник ОСОБА_1 домовилися про надання додаткових коштів у кредит в сумі 5 200 грн.
Відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5 300 грн. шляхом безготівкового переказу грошової суми на її банківський рахунок, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про успішне перерахування платежу на картку отримувача, також ОСОБА_1 отримала кредитні кошти за вище вказаними Додатковими угодами в загальній сумі 6 200 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.
Суд зауважує, що інформаційно-телекомунікаційна система кредитора в автоматичному режимі перераховує кошти за реквізитами, вказаними клієнтом. Згідно умов укладеного між сторонами договору саме клієнт несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних, зазначених під час укладення договору. 
Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору № 1548-1398 від 01.05.2025, а відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, в повному обсязі кредитні кошти позивачу не повернула, лише частково сплатила кошти на суму 3 339,00 грн. від 28.05.2025. ОСОБА_1 допустила прострочення сплати коштів за кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором, згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 15.01.2026 загальний розмір заборгованості відповідачки за даним кредитним договором складає 40 132 грн. 00 коп., з яких:
-10 600 грн. – прострочена заборгованість за кредитом;
-23 002 грн. - заборгованості за нарахованими процентами;
-5 750 грн. – заборгованості за процентами річних на підставі 625 ЦК;
-780 грн. - заборгованості по комісії. 
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як вже зазначалося судом вище, кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який надісланий кредитором на номер телефону, зазначений ОСОБА_1 при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого в ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатор відповідача, що і є його безпосереднім підписом, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений між сторонами.
Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Оскільки у встановлений договором строк ОСОБА_1 не повернула кредитні кошти та не сплатила нараховані проценти, у позивача виникло право на їх стягнення в примусовому порядку.
Звертаючись до суду з позовом ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надав належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідачки грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.
Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачкою належними та допустимими доказами не спростовано.
Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом підлягають до задоволення.
Щодо вимоги про стягнення з відповідачки комісії за надання кредиту в розмірі 780 грн. суд виходить з наступного.
Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 10.11.2011 у справі № 15-рп/2011 держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (пункт 1 частини другої статті 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.
Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів.
Умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.
Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.09.2019 справа № 186/1333/16-ц, провадження № 61-27618св18.
Однак, встановивши в кредитному договорі сплату комісії, що нараховується одночасно з відсотками, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику, що є незаконним, та фактично нараховував комісію за ту саму послугу, за яку відповідачка повинна сплатити згідно з договором відсотки.
Зазначена правова позиція узгоджується з усталеною судовою практикою Верховного Суду та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.08.2019 справа № 595/290/17, провадження № 61-29972св18; Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.10.2019 справа № 311/682/16-ц, провадження № 61-24756св18; від 02.10.2019 справа № 760/20414/14-ц, провадження № 61-31205св18.
Зазначена умова договору порушує принцип добросовісності та призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, отже суперечить положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Виходячи з викладеного, суд вважає, що нарахування позичальнику комісії за надання кредиту без зазначення конкретних послуг, за які її сплачено, є незаконним, тому вимога позивача в частині стягнення з відповідачки комісії у розмірі 780 грн. задоволенню не підлягає.
Підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача 5 750 грн. 00 коп. – заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України, суд не убачає, з огляду на наступне.
У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово було продовжено і який триває дотепер.
Згідно з ч.4 ст.14 ЦК України, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Законом України від 15.03.2022 року №2120-ІХ Розділ Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено п.18, за змістом якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналізуючи положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також ст.ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 року у справі №706/68/23 дійшов висновку, що дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Отже, тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) у договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, у тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) зобов`язання. Такі наслідки полягають у тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі, якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час виникнення спірних правовідносин, як і на час розгляду цієї справи, положення п.18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України є чинними.
З урахуванням наведеного, вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 5 750 грн. 00 коп., нарахованої у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань, є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.
Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з  ОСОБА_1 на користь позивача 1 331 грн. 20 коп. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38548598) 33 602 (тридцять три тисячі шістсот дві) грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором № 1548-1398 від 01.05.2025, з яких: 10 600 грн. – прострочена заборгованість за кредитом; 23 002 грн. – заборгованість за нарахованими процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 1 331 грн. 20 коп. (одна тисяча триста тридцять одну) грн. 20 коп.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована на АДРЕСА_1 .

Головуюча суддя Яворська Н.І.