УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/1241/26 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я. 
Категорія 65 Доповідач Бондар  О. О.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року           м. Житомир
Житомирський апеляційний суд у складі колегії суддів: Бондар О. О. (суддя-доповідач), Шевчук А. М., Павицька Т. М.
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 квітня 2026 року, постановлену в складі головуючого судді Волкової Н. Я. у місті Коростень
у цивільній справі за заявою Коростенського комунального підприємства "Водоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Рух справи в суді першої інстанції
1. 17 березня 2026 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області видав судовий наказ у справі №279/1241/26 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Коростенського комунального підприємства "Водоканал" заборгованості за отримані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 10560,27 грн, інфляційні втрати в сумі 552,46 грн, 3% річних в сумі 189,34 грн та судові витрати в сумі 332,80 грн.
2. 01 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з заявою про скасування судового наказу.
3. 02 квітня 2026 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області постановив ухвалу про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу у зв`язку з неналежним оформленням згідно з частиною 6 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України). 
4. 13.04.2026 року ОСОБА_1 звернувся повторно до суду із заявою про скасування судового наказу, до якої долучив докази сплати судового збору.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції
5. 15 квітня 2026 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області постановив ухвалу про повернення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу у зв`язку з пропуском строку на її подання. 
6 . Ухвала суду мотивована тим, що строк на подання заяви про скасування судового наказу, визначений частиною 1 статті 170 ЦПК України, сплинув 10 квітня 2026 року. Оскільки ОСОБА_1 повторно подав таку заяву 13 квітня 2026 року та не заявив клопотання про поновлення пропущеного строку, суд на підставі частини 2 статті 171 ЦПК України повернув заяву.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
7. ОСОБА_1 не погодився з ухвалою суду першої інстанції та 08.05.2026 подав до Житомирського апеляційного суд апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку, яка надійшла 12.04.2026. 
8. В апеляційній скарзі після усунення недоліків просив належним чином переглянути справу №279/1241/26.
9. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно двічі повернув без розгляду заяву про скасування судового наказу, чим, на переконання заявника, необґрунтовано обмежив його право на судовий захист. На думку апелянта, такі процесуальні дії фактично позбавили боржника можливості реалізувати передбачене законом право на оскарження судового наказу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
10. Відзив від Коростенського комунального підприємства "Водоканал" на апеляційну скаргу станом на час апеляційного розгляду справи не надійшов, що відповідно до положень частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
11. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2026 визначено склад суду для розгляду справи № 279/1241/26: Бондар О. О. (суддя-доповідач), Шевчук А. М., Павицька Т. М.
12. Ухвалою від 15 травня 2026 року Житомирський апеляційний суд залишив апеляційну скаргу без руху у зв`язку з виявленими недоліками.
13. Ухвалою від 03 червня 2026 року Житомирський апеляційний суд після усунення недоліків апеляційної скарги відкрив апеляційне провадження. Після проведення підготовчих дій Житомирський апеляційний суд ухвалою від 08 червня 2026 року призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду 
14. Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
15. Апеляційний суд заслухав суддю-доповідача, вивчив матеріали справи, перевірив законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вважає, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції – скасувати з огляду на таке.

Оцінка висновків суду першої інстанцій 
16. Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( частини 1 – 5 статті 263 ЦПК України).
17. Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
18. Апеляційний суд уважає, що ухвалу суду першої інстанції потрібно скасувати, оскільки під час її постановлення суд допустив надмірний формалізм у застосуванні норм процесуального права та не врахував особливостей наказного провадження, в межах якого боржник не бере участі у розгляді заяви про видачу судового наказу та фактично позбавлений можливості викласти свої заперечення до моменту отримання копії судового наказу. За таких обставин право на подання заяви про скасування судового наказу є основним процесуальним механізмом реалізації боржником права на судовий захист, а тому відповідні процесуальні норми мають застосовуватися у спосіб, що забезпечує реальну можливість реалізації цього права.
19. Відповідно до частини 1 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
20. Судовий наказ в цій справі Коростенський міськрайонний суд Житомирської області видав 17.03.2026.
21. ОСОБА_1 отримав копію судового наказу 26.03.2026, тобто останнім днем строку для подання заяви про скасування судового наказу є 10.04.2026. 
22. ОСОБА_1 з дотриманням визначеного законом строку 01.04.2026 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу.
23. В ухвалі від 02 квітня 2026 року про повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду Коростенський міськрайонний суд зазначив, що подана заява не відповідає вимогам статті 170 ЦПК України, оскільки заявник не навів належного обґрунтування невизнання вимог стягувача, не сплатив судовий збір та не надав доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення від його сплати.
24. Вказана ухвала отримана ОСОБА_1 06.04.2026. 
25. Для усунення недоліків, вказаних в ухвалі ОСОБА_1 сплатив судовий збір та повторно звернувся з заявою до суду 13.04.2026. 
26. 15 квітня 2026 року суд першої інстанції оскарженою ухвалою повернув повторну заяву, як таку, що подана з пропуском встановленого законом строку.
27. Суд апеляційної інстанції вважає, що хоча висновок суду першої інстанції формально відповідає вимогам частини 2 статті 171 ЦПК України, такий підхід не враховує конкретних обставин справи. 
28. Матеріалами справи підтверджується, що заявник не допустив бездіяльності чи зволікання з реалізацією свого права на подання заяви про скасування судового наказу, оскільки вперше звернувся до суду із відповідною заявою 01 квітня 2026 року, тобто в межах встановленого законом строку. Після повернення заяви без розгляду заявник виконав вимоги ухвали суду, сплатив судовий збір та повторно звернувся до суду, зазначивши, що подає заяву після усунення недоліків, які стали підставою для її повернення.
29. За таких обставин повернення повторно поданої заяви виключно з підстав пропуску строку без урахування того, що первинна заява була подана своєчасно, а повторне звернення було зумовлене необхідністю усунення недоліків, зазначених судом, свідчить про надмірно формальне застосування процесуальних норм. 
30. Між тим, суд апеляційної інстанції враховує, що останнім днем встановленого законом строку було 10 квітня 2026 року (п`ятниця), тоді як повторну заяву після усунення недоліків заявник подав уже в найближчий робочий день — 13 квітня 2026 року (понеділок). За таких обставин настільки незначне перевищення строку саме по собі не могло бути єдиною та достатньою підставою для позбавлення заявника можливості реалізувати право на оскарження судового наказу. 
31. Застосування процесуальних норм у такий спосіб не відповідає завданню цивільного судочинства щодо справедливого та неупередженого розгляду справи, а також не враховує особливостей наказного провадження, в межах якого подання заяви про скасування судового наказу є фактично єдиним процесуальним засобом реалізації боржником права на судовий захист.
32. В постанові від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц Верховний Суд зазначив, що формалізм у процесі є позитивним і необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
33. Враховуючи викладене, апеляційний суд уважає, що висновок суду першої інстанції про повернення заяви за встановлених у справі обставин є надміру формальним та несумісним із гарантіями, передбаченими статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права кожного на доступ до правосуддя.

Оцінка аргументів, викладених у апеляційній скарзі
34. Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності у громадян права на судовий захист у межах строку позовної давності тривалістю три роки. Водночас зазначає, що такий строк встановлюється законодавцем для захисту майнових і немайнових прав у матеріально-правових відносинах, тоді як процесуальні строки є самостійною правовою категорією, що регулює порядок і строки вчинення процесуальних дій під час здійснення судочинства та має інше правове призначення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
35. Статтею 374 ЦПК України визначені повноваження апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
36. Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
37. Суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції — скасувати з підстав, викладених у цій постанові.

Висновки щодо розподілу судових витрат
38. Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
39. Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржену ухвалу потрібно скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судових витрат не здійснюється. Понесені заявником судові витрати за подання апеляційної скарги входять до складу судових витрат і підлягають розподілу під час ухвалення судового рішення, яким буде завершено судове провадження у цій справі.
40. Керуючись статтями 141, 259, 268, 367, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Житомирський апеляційний суд

УХВАЛИВ:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2.Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 квітня 2026 року у справі № 279/1241/26 скасувати.
3.Справу № 279/1241/26 передати до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. 
Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Підстави, строк, порядок касаційного оскарження, а також вимоги до форми і змісту касаційної скарги визначенні статтями 389 – 392 ЦПК України.

Судді 
О. О. Бондар (суддя-доповідач) 
А. М. Шевчук

Т. М. Павицька

Повний текст судового рішення складено 15 червня 2026 року.