Р І Ш Е Н Н Я	№ 127/32296/23	

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 р.         м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючої судді Медяної Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання – Кравчук Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія», Вінницької міської ради, Виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити дії, 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП «Вінницька транспортна компанія», Виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити дії.
В позові позивач просить суд визнати за нею право на приватизацію кімнати АДРЕСА_1 , зобов`язати відповідачів виконати повний обсяг всіх передбачених чинним законодавством юридично значимих дій, спрямованих на безоплатну передачу у власність позивача вказаної вище кімнати.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 з 1998 року працює в КП «Вінницька транспортна компанія» на посаді кондуктора, а з 2008 року – водієм тролейбуса.
.Відповідно до ордеру з 10.10.2010 їй надано ліжко-місце в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , і з того часу вона проживає в кімнаті АДРЕСА_3 вказаного гуртожитку. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син – ОСОБА_3 , який зареєстрований та проживає разом з нею.
Інші працівники підприємства в даній кімнаті не проживають.
28.03.2023 позивач звернулась до директора КП «Вінницька транспортна компанія» з заявою про надання дозволу на приватизацію кімнати.
Відповіддю від 26.04.2023 позивачу відмовлено у наданні дозволу на приватизацію, оскільки дана кімната є службовим житлом, а також через те, що право на користування ліжко-місцем не дає право на приватизацію всієї кімнати.
Вказану відмову позивач вважає неправомірною, що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. (т.1 а.с.24).
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.12.2023 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. (т.1 а.с.36)
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.01.2024 задоволено клопотання представника відповідача КП «Вінницька транспортна компанія» та залучено до участі в справі ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. (т.1 а.с.50)
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2024 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Довбиша О.Л. та ухвалено повернутися до стадії підготовчого провадження у справі. (т.1 а.с.106)
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2024 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову від 27.02.2024 у справі, в якій позивач просить суд: залучити до участі в справі в якості співвідповідача Виконавчий комітет Вінницької міської ради; визнати протиправним і скасувати рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 01.02.2024 №247 щодо закріплення та включення до числа службових КП «Вінницька транспортна компанія» кімнати під АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію кімнати під АДРЕСА_1 ; зобов`язати КП «Вінницька транспортна компанія» та Вінницьку міську раду виконати повний обсяг всіх передбачених чинним законодавством дій, спрямованих на передачу безоплатно у власність ОСОБА_1 кімнати під АДРЕСА_1 .. (т.1 а.с.107-108)
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – ОСОБА_2 подала письмові пояснення, в яких просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не має права на приватизацію спірної кімнати і нею не доведено наявність такого права. (т.1 а.с.111)
Представник відповідача КП «Вінницька транспортна компанія» - Король С.І. подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що наданий позивачем ордер від 10.10.2004 є недопустимим доказом, позивачем не надано інформацію про реалізацію нею права на безоплатну приватизацію та відсутність у неї іншого житла. Крім цього, позивач постійно не проживає у спірній кімнаті. Також спірна кімната належить до складу службових, що унеможливлює її приватизацію. (т.1 а.с.129-131)
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2024 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. (т.1 а.с.1416)
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2024 задоволено клопотання представника відповідачів Вінницької міської ради, Виконавчого комітету Вінницької міської ради – Чуя В.П. та закрито провадження справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 01.02.2024 №247 в частині закріплення та включення до числа службових КП «Вінницька транспортна компанія» кімнати під АДРЕСА_1 . Роз`яснено позивачці її право на звернення із вказаними вимогами до суду адміністративної юрисдикції. (т.1 а.с.195-197)
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2024 задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та зупинено провадження у справі №127/32296/23 до набрання законної сили рішення в адміністративній справі №120/9004/24 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП «Вінницька транспортна компанія» про визнання протиправним та скасування рішення. (т.1 а.с.212)
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2025 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання. (т.1 а.с.227)
Позивач ОСОБА_1 та її представник – адвокат Довбиш О.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві з урахуванням заяви про зміну предмета позову. 
Представник відповідача КП «Вінницька транспортна компанія» - Король С.І. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Вказував, що позивач та її дитина постійно не проживають у спірній кімнаті, а проживає у с. Якушинці за своїм цивільним чоловіком. В кімнату вона лише інколи навідується.
Представник відповідачів Вінницької міської ради, Виконавчого комітету Вінницької міської ради – Чуй В.П. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог просив відмовити у задоволенні позову. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлялась завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до ордеру №10, виданого Вінницьким підприємством «Трамвайно-тролейбусне управління» на підставі рішення адміністрації та профкому ВП «ТТУ» від 10.10.2004, ОСОБА_1 надано право на зайняття ліжко-місця в гуртожитку по АДРЕСА_4 . (т.1 а.с.8)
Як вбачається з копії витягу №247 від 01.02.2024 з рішення Вінницької міської ради «Про затвердження клопотання та внесення змін в рішення в рішення виконавчого комітету міської ради від 07.05.2020 №945 «Про службові житлові приміщення»», вказаним рішенням закріплено та включено до числа службових кімнату АДРЕСА_5 . (а.с.62)
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16.05.2019 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (т1. а.с.9)
Відповідно до копії довідки №111 від 30.09.2022, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Склад сім`ї – 2 особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Довідка підписана Завідуючим гуртожитком та паспортистом. (т.1 а.с.10) Факт реєстрації ОСОБА_1 за вказаною адресою також підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи №45818, виданою 30.09.2022 Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради. (т.1 а.с.11)
Як вбачається з копії довідки, виданої начальником відділу кадрів КП «Вінницька транспортна компанія» І. Редько, в штатному розписі підприємства з 01.01.2021 відсутні штатні одиниці: завідуючий гутртожитком та паспортист. (т.1 а.с.44)
Згідно з відповіддю КП «Вінницька транспортна компанія» №332 від 26.04.2023 ОСОБА_1 відмовлено в зайнятті для одноосібного проживання кімнати АДРЕСА_1 . Відмова мотивована тим, що Вінницька міська рада своїм рішенням №1901 від 28.11.2023 дозволила приватизацію кімнат в даному гуртожитку, крім кімнат, серед яких кімната № НОМЕР_2 , які залишені КП «Вінницька транспортна компанія» для розміщення та проживання працівників підприємства (одинаків) на ліжко-місцях. ОСОБА_1 в 2004 році видано саме ліжко-місце. Твердження ОСОБА_1 про те, що вона проживає в цій кімнаті одна з малолітнім сином не надає ні ОСОБА_1 ні підприємству підстав для виділення всієї кімнати для одноосібного проживання. (т.1 а.с.12)
У ОСОБА_1 станом на 01.07.2023 відсутня заборгованість за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_6 (довідка від 31.07.2023). (т.1 а.с.13)
З довідки №276-8, виданою 31.07.2023 Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення (Правобережне) та є одинокою матір`ю. (т.1 а.с.14)
08.08.2023 ОСОБА_1 звернулась до Вінницької міської ради з заявою про надання дозволу на приватизацію кімнати АДРЕСА_1 . (т.1 а.с.15)
Згідно з відповіддю Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради №К/01/69345/01-21 від 05.10.2023 ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні вказаної вище заяви, оскільки Вінницька міська рада своїм рішенням №1901 від 28.11.2023 дозволила приватизацію кімнат в даному гуртожитку, крім кімнат, серед яких кімната № НОМЕР_2 , які залишені КП «Вінницька транспортна компанія» для розміщення та проживання працівників підприємства (одинаків) на ліжко-місцях. ОСОБА_1 на час роботи в КП «Вінницька транспортна компанія» надано право на зайняття саме ліжко-місця в гуртожитку. Факт того, що ОСОБА_1 проживає в цій кімнаті одна з малолітнім сином не надає правових підстав для виділення їй всієї кімнати для одноосібного проживання. (т.1 а.с.16)
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єднання об`єктів нерухомого майна №350832969 від 18.10.2023, у ОСОБА_1 відсутнє належне їй на праві власності або оренди нерухоме майно. (т.1 а.с.17)
Наказом ТВО директора КП «Вінницька транспортна компанія» ОСОБА_5 «Про надання ліжкомісця для тимчасового проживання» №560-К/тр, надано для тимчасового проживання на 1 ліжкомісці двохмісної кімнати для проживання окремих осіб АДРЕСА_1 , контролеру ОСОБА_2 (т.1 а.с.45)
З копії акту від 27.12.2023 вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлена з наказом «Про надання ліжкомісця для тимчасового проживання» №560-К/тр від 19.12.2023, але відмовилася від його підписання. (т.1 а.с.45 на звороті)
КП «Вінницька транспортна компанія» на підставі рішення адміністрації та профкому КП «ВТК» від 18.12.2023, ОСОБА_2 видано ордер №214 на право зайняття ліжко-місця в гуртожитку по АДРЕСА_4 . (т.1 а.с.61)
З копії довідки №1, виданої 23.02.2024 головою профкому ППО КП «ВТК» Іриною Лампіцькою вбачається, що в архівній справі №81 «Протоколи спільних засідань адміністрації та профспілкового комітету ВП «ТТУ» за 2004 рік, яка сформована архівним працівником 20.06.2006, протокол спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету ВП «ТТУ» від 10.10.2004 відсутній. Інших відомостей про проведення такого засідання також не встановлено. (т.1 а.с.76)
Згідно з копією акту обстеження житлових приміщень від 05.04.2023, ОСОБА_1 постійно не проживає у кімнаті № НОМЕР_2 , використовує її для зберігання особистих речей, буває рідко. (т.1 а.с.77)
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.03.2025 у справі №120/9004/ визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №247 від 01.02.2024 "Про затвердження клопотання та внесення змін в рішення виконавчого комітету міської ради від 07.05.2020 року №945 "Про службові приміщення", в частині закріплення та включення до числа службових КП «Вінницька транспортна компанія» кімнати під АДРЕСА_1 . (т.1 а.с. 220-222)
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2025 у справі №120/9004/24 апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вінницької міської ради залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року - без змін. (т.1 а.с.225-226)
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло.
Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.
Правові основи приватизації житла, що знаходиться у державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» та в Законі України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».
Набуття фізичними особами у власність майна в результаті приватизації здійснюється уповноваженими органами приватизації на підставі Законів України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.
Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Відповідно до ст.129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. 
Судом встановлено,що ОСОБА_1 видано ордер №10 від 10.10.2004 на зайняття ліжко-місця в гуртожитку АДРЕСА_7 . 
Щодо твердження представника відповідача КП «Вінницька транспортна компанія» про те, що 10.10.2004 не проводилось засідання адміністрації підприємства та профкому, і відповідно рішення, на підставі якого видано ордер №10 від 10.10.2004 не приймалося, суд зазначає наступне.
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або правовідношення. У схожій правовій ситуації Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 по своїй суті застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті І.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18)).
Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанова Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 450/2286/16-ц (провадження № 61-2032св19)).
Вказана позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 05 грудня 2024 року в справі № 509/2156/19.
Суд звертає увагу на те, що представник відповідача як у відзиві, так і в своїх поясненнях в судовому засіданні зазначає, що в спірній кімнаті є ще один мешканець – ОСОБА_2 .
На підтвердження даного факту представник відповідача надав копію ордеру №214 виданого КП «Вінницька транспортна компанія».
Водночас, у вказаному вище ордері зазначено, що він виданий на підставі рішення адміністрації та профкому КП «ВТК» від 18.12.2023.
Проте копію вказаного рішення представник відповідача не надав, водночас долучив копію наказу ТВО директора КП «Вінницька транспортна компанія» Олександра Нечаєва «Про надання ліжкомісця для тимчасового проживання» №560-К/тр.
Отже, така поведінка представника відповідача, його твердження про недопустимість доказу – ордеру №10 від 10.10.2024 містить ознаки суперечливості, що є неприпустимим.
З огляду на викладене, суд відхиляє доводи представника відповідача КП «Вінницька транспортна компанія» про те, що ордер №10 від 10.10.2004 є недопустимим доказом, оскільки вказаний ордер містить необіхдні реквізити, у тому числі печатку Вінницького підприємства «Трамвайно-тролейбусне управління», та підписи начальника підприємства і голови профкому. Суду не надано доказів того, що вказаний ордер є підробленим, що за фактом даної підробки відкрито кримінальне провадження та винесено відповідний обвинувальний вирок. Клопотання про призначення експертизи з метою встановлення факту підробки даного ордеру не заявлялось.
Відповідно до п. 9 статті 1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ліжко-місце - це умовна частина площі жилого приміщення у гуртожитку (кімнати, жилого блоку чи секції), визначена та виділена для тимчасового проживання в ньому одночасно декількох одиноких осіб однієї статі, не пов`язаних між собою сімейними та/або родинними стосунками.
Згідно до п. 11-2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», громадяни, які на правових підставах вселені в гуртожиток та фактично проживають у ньому на умовах надання їм ліжко-місця, набувають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитку відповідно до Закону після їх розселення в окремі жилі приміщення в гуртожитку. У разі надання місцевою радою згоди на приватизацію жилих і нежилих приміщень у гуртожитку (або його частин), в якому приміщення (або їх частини) використовуються для проживання громадян на умовах надання ліжко-місця, такі жилі приміщення можуть бути приватизовані лише після розселення громадян, які в них проживають на умовах надання ліжко-місця, в окремі жилі приміщення.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №369/5199/19.Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Оскільки ордер видавався позивачу лише на ліжко-місце в гуртожитку, суд відхиляє посилання ОСОБА_1 , ян на підставу для приватизації всієї спірної кімнати те, що фактично у спірній кімнаті проживає та зареєстровані вона та її син. 
Отже, ОСОБА_1 , яка вселена в гуртожиток та проживає у ньому на умовах надання їй ліжко-місця, відповідно до вимог пункту 11-2 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», може набути право на приватизацію жилого приміщення у гуртожитку, лише після надання місцевою радою згоди на приватизацію та після розселення в окреме жиле приміщення.
Матеріали справи таких доказів не містять.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ордер на ліжко-місце у даній кімнаті виданий ще й ОСОБА_6 .
Суд вважає непереконливими доводи позивача про те, що спірна кімната є єдиним її житлом і вона постійно у ньому проживає, оскільки сам по собі факт реєстрації позивача у спірній кімнаті не означає, що вона дійсно проживає у ній. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що вона фактично проживає у спірній кімнаті протягм тривалого часу. У судовому засіданні позивач не заперечувала проти тверджень представника відповідача КП "Вінницька транспортна компанія" про те, що вона та її дитина постійно не проживають у спірній кімнаті, а проживають у с. Якушинці із своїм чоловіком у приватному будинку.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія», Вінницької міської ради, Виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити дії, є необгрунтованим та не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 16, 328, 345 ЦК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ст. ст.12, 13,76-89, 259,263-265 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія», Вінницької міської ради, Виконавчого комітету Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;
відповідач Комунальне підприємство «Вінницька транспортна компанія», код ЄДРПОУ 03327925, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 29;
відповідач Вінницька міська рада, код ЄДРПОУ 25512617, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 59;
третя особа Виконавчий комітет Вінницької міської ради, код ЄДРПОУ 03048413: м. Вінниця, вул. Соборна, 59;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя