ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/4/26 

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Опттехторг», 
м. Хмельницький 
до відповідача Публічного акціонерного товариства «Центренерго», смт. Козин Обухівського району Київської області, в особі Трипільської теплової електричної станції ПАТ «Центренерго», м. Українка Київської області, 
про стягнення 443 557,10 грн.

за участю представників:
від позивача: Кобеляцький Д.М., адвокат, ордер серії АЕ №1459495 від 31.12.2025; 
від відповідача: Желінська Т.М., в порядку самопредставництва, дані з ЄДР;
СУТЬ СПОРУ:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Опттехторг», м. Хмельницький (далі по тексту – ТОВ «Опттехторг») через систему «Електронний суд» звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою вих.№1432 від 31.12.2025 до відповідача – Публічного акціонерного товариства «Центренерго», смт. Козин Київської області (далі по тексту – ПАТ «Центренерго»), в особі Трипільської теплової електричної станції ПАТ «Центренерго», в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 443 557,10 грн. заборгованості, з яких:
143 226,29 грн. пені, нарахованої за сукупний період 30.04.2024-19.11.2024;
64 031,83 грн. 3% річних, нарахованих за сукупний період 17.11.2023-19.11.2024;
236 298,98 грн. інфляційних втрат, нарахованих за сукупний період грудень 2023 року-листопад 2024 року.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.
Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обов`язків з оплати товару, поставленого на виконання договору №13/61 від 14.09.2023 про закупівлю (поставку) товарів. У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання з оплати поставленого товару, яке підтверджено рішенням суду у справі №911/158/24, позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні втрати.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.01.2026 відкрито провадження у справі №911/4/26 в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 16.02.2026.
Цією ж ухвалою суд зобов`язав відповідача у строк п`ятнадцять днів з дати отримання цієї ухвали подати суду обґрунтований документально контррозрахунок суми заборгованості.
Ухвалою від 13.02.2026 задоволено клопотання представника позивача від 11.02.2026 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
13.02.2026 через систему «Електронний суд» представник відповідача подала відзив на позовну заяву із клопотанням від 12.02.2026 №10-947, у якому просить суд визнати поважними обставини пропуску строку подання відзиву, та продовжити його до 16.02.2026. Також від відповідача надійшло клопотання від 12.02.2026 №10-948 про зменшення нарахованих штрафних санкцій на 99 відсотків.
У відзиві відповідач наголошує, що у нього існував обов`язок із сплати вартості продукції без ПДВ у вказані позивачем терміни, однак обов`язок зі сплати вартості продукції у розмірі ПДВ виникає у відповідача відповідно до умов Договору з часу реєстрації податкових накладних.
Ухвалою від 16.02.2026 підготовче судове засідання відкладено на 06.03.2026. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив на позовну заяву до 19.02.2026. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив – 5 днів з дня отримання відповіді на відзив на позовну заяву. Забезпечено участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
19.02.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача подав відповідь на відзив.
Ухвалою від 06.03.2026 підготовче провадження закрито, призначено справі №911/4/26 до судового розгляду по суті на 30.03.2026. Забезпечено участь представника позивача в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.
06.03.2026 ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС подало клопотання, в якому просить суд застосувати наслідки пропуску позивачем строку позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій та відмовити у позові.
Ухвалою від 30.03.2026 зобов`язано ТОВ «Опттехторг» у строк, який не може перевищувати п`яти днів з оголошення цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати суду належні докази сплати судового збору в сумі 5322,68 грн. на належні реквізити.
31.03.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача подав заяву про усунення недоліків, до якої долучена копію платіжної інструкції №2079 від 31.03.2026 про сплату судового збору у встановленому законом розмірі, а саме у сумі 5 322,69 грн.
Ухвалою від 03.04.2026 продовжено розгляд справи №911/4/26 у порядку загального позовного провадження. Призначено розгляд справи №911/4/26 по суті на 13.04.2026.
У судове засідання з розгляду справи по суті з`явились представники обох сторін.
Розглянувши позов ТОВ «Опттехторг» до ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго» про стягнення 443 557,10 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд
УСТАНОВИВ:
відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. 
Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).
14.09.2023 між ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС (покупець) та ТОВ «Опттехторг» (постачальник) був укладений договір №13/61 про закупівлю (поставку) товарів (далі – Договір), за умовами якого:
- постачальник зобов`язується поставити покупцю товар згідно умов договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов договору (п.1.1, 1.2);
- найменування (номенклатура, асортимент), кількість, строки поставки та інші характеристики продукції зазначені в додатку до Договору (п.1.3);
- розрахунки за продукцію здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку постачальника в порядку, передбаченому додатком до договору (п.2.5);
- датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі продукції. В разі якщо фактична передача продукції і дата підписання акту приймання-передачі продукції не співпадають – до підписання акту приймання передачі продукції, продукція вважається переданою покупцю на відповідальне зберігання (п.5.3);
- у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує постачальникові неустойку у вигляді пені в розмірі однієї облікової ставки НБУ від ціни неоплаченої продукції (п.9.7);
- постачальник зобов`язаний своєчасно скласти та зареєструвати податкові накладні (п.10.2);
- якщо постачальник не зареєстрував податкові накладні в ЄРПН до закінчення граничного терміну реєстрації податкових накладних, передбаченого Податковим кодексом України, покупець має право призупинити виконання своїх зобов`язань по оплаті вартості товару продукції на суму, що відповідає сумі ПДВ в незареєстрованих податкових накладних, до моменту їх реєстрації в ЄРПН (п.10.4).
Разом із договором сторони підписали Додаток №1, в якому погоджено найменування, асортимент, кількість та ціна товару.
Загальна вартість закупівлі продукції складає 6 099 744,00 грн., в т.ч. ПДВ 1 016 624,00 грн.
Умови розрахунків: протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі продукції, за умови своєчасної реєстрації постачальником податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН, згідно чинного законодавства України.
Строк дії договору: з моменту укладення та на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, а в частині виконання взаємних зобов`язань, розрахунків, гарантійних зобов`язань до повного виконання їх сторонами.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до пункту 3 Додатку 1 до Договору строк оплати становить 30 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі продукції за умови своєчасної реєстрації податкової накладної в ЄРПН згідно чинного законодавства.
При цьому, якщо постачальник не зареєстрував податкові накладні в ЄРПН до закінчення граничного терміну реєстрації ПН, покупець має право призупинити виконання своїх зобов`язань по оплаті вартості товару продукції на суму, що відповідає сумі ПДВ в незареєстрованих податкових накладних (розрахунках коригування до податкових накладних), до моменту їх реєстрації в ЄРПН (п.10.4 Договору).
Пункт 201.1 статті 201 ПК України передбачає, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10. цієї ж статті при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
З матеріалів справи вбачається, що реєстрація частини податкових накладних була зупинена або в реєстрації було відмовлено, хоча в подальшому, такі накладні були все ж зареєстровані в ЄРПН. Рішеннями податкових органів про зупинення реєстрації не змінювалась дата самої податкової накладної, водночас, фактична реєстрація таких податкових накладних відбулась лише з моменту прийняття рішення про їх реєстрацію та надання відповідної квитанції про реєстрацію.
З моменту реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних покупець ПАТ «Центренерго» у рівній мірі з продавцем має до неї доступ у реєстрі, та має можливість включення ПДВ за такою зареєстрованою податковою накладною до суми податкового кредиту.
Таким чином, при визначення строку та розміру оплати поставленого товару, суд враховує факт реєстрації податкової накладної в ЄРПН.
Суд встановив, що на підставі отриманої від ПАТ "Центренерго" в особі Трипільської ТЕС ПАТ "Центренерго" заявки №08-4525 від 05.10.2023 на поставку продукції, ТОВ «Опттехторг» поставило відповідачу товар на загальну суму 2 190 594,00 грн. Товар поставлявся партіями, а саме:
1. За підписаною між сторонами видатковою накладною №1010/1 від 10.10.2023 позивач поставив відповідачу товар на суму 296 160,00 грн., в тому числі ПДВ 49 360,00 грн.
17.10.2023 сторони підписали Акт №1 про приймання-передавання партії товару на суму 296 160,00 грн. За фактом поставки продукції позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №1010/1 від 10.10.2023.
На виконання п.10.2 Договору ТОВ «Опттехторг» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №7 від 10.10.2023 та розрахунок коригування до даної податкової накладної №17 від 10.10.2023. Податковим органом була прийнята та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна №7 від 10.10.2023 року за №9290496180 від 31.10.23 та розрахунок коригування до податкової накладної №17 від 10.10.2023 року за №9308379920 від 14.11.2023. 
Суд встановив, що строк оплати сплив за вказаним актом, в тому числі на суму ПДВ, сплив 16.11.2023, а з 17.11.2023 настало прострочення.
Сума боргу була сплачена Відповідачем 30.10.2024 за платіжною інструкцією №Т.3463 від 30.10.2024.
2. За підписаною між сторонами видатковою накладною №1910/1 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар на суму 258 474,00 грн., в тому числі ПДВ 43 079,00 грн.
24.10.2023 сторони підписали Акт №2 про приймання-передавання партії товару на суму 258 474,00 грн. За фактом поставки продукції позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №1910/1 від 19.10.2023.
На виконання п.10.2 Договору ТОВ «Опттехторг» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №27 від 19.10.2023.
На підставі наданих пояснень ТОВ «Опттехторг» комісією податкового органу було винесено рішення від 08.12.2023 №10127015/44956347 про реєстрацію податкової накладної №27 від 19.10.2023. Квитанція про реєстрацію податкової накладної від 08.12.2023 №9311545318.
Відтак, суд встановив, що строк оплати товару без ПДВ сплив 23.11.2023, а з 24.11.2023 настало прострочення. Однак, обов`язок зі сплати суми ПДВ виник після реєстрації податкової накладної, в даному випадку з 08.12.2023.
Сума боргу була сплачена Відповідачем двома платежами, зокрема 30.10.2024 за платіжною інструкцією №Т.3463 на суму 120 361,52 грн. та 20.11.2024 за платіжною інструкцією №Т.3704 було сплачено залишок в сумі 138 112,48 грн. 
3. За підписаною між сторонами видатковою накладною №1910/2 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар на суму 304 632,00 грн., в тому числі ПДВ 50 772,00 грн.
24.10.2023 сторони підписали Акт №3 про приймання-передавання партії товару на суму 304 632,00 грн. За фактом поставки продукції позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №1910/2 від 19.10.2023.
На виконання п.10.2 Договору ТОВ «Опттехторг» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №25 від 19.10.2023.
На підставі наданих пояснень ТОВ «Опттехторг» комісією податкового органу було винесено рішення від 08.12.2023 №10127013/44956347 про реєстрацію податкової накладної №25 від 19.10.2023. Квитанція про реєстрацію податкової накладної від 08.12.2023 №9311525565.
Суд встановив, що строк оплати товару без ПДВ сплив 23.11.2023, а з 24.11.2023 настало прострочення. Однак, обов`язок зі сплати суми ПДВ виник після реєстрації податкової накладної, в даному випадку з 08.12.2023.
Сума боргу була сплачена Відповідачем 20.11.2024 за платіжною інструкцією №Т.3704 від 20.11.2024.
4. За підписаною між сторонами видатковою накладною №1910/3 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар на суму 145 560,00 грн., в тому числі ПДВ 24 260,00 грн.
24.10.2023 сторони підписали Акт №4 про приймання-передавання партії товару на суму 145 560,00 грн. За фактом поставки продукції позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №1910/3 від 19.10.2023.
На виконання п.10.2 Договору ТОВ «Опттехторг» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №26 від 19.10.2023.
На підставі наданих пояснень ТОВ «Опттехторг» комісією податкового органу було винесено рішення від 22.12.2023 №10234471/44956347 про реєстрацію податкової накладної №26 від 19.10.2023. Квитанція про реєстрацію податкової накладної від 22.12.2023 №9311512537.
Суд встановив, що строк оплати товару без ПДВ сплив 23.11.2023, а з 24.11.2023 настало прострочення. Однак, обов`язок зі сплати суми ПДВ виник після реєстрації податкової накладної, в даному випадку з 22.12.2023.
Сума боргу була сплачена Відповідачем 20.11.2024 за платіжною інструкцією №Т.3704 від 20.11.2024.
5. За підписаною між сторонами видатковою накладною №1910/4 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар на суму 117 600,00 грн., в тому числі ПДВ 19 600,00 грн.
24.10.2023 сторони підписали Акт №5 про приймання-передавання партії товару на суму 117 600,00 грн. За фактом поставки продукції позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №1910/4 від 19.10.2023.
На виконання умов Договору ТОВ «Опттехторг» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №22 від 19.10.2023.
Реєстрацію вказаної податкової накладної було зупинено, що підтверджується квитанцією №9311522477 від 16.11.2023, а згодом винесено рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 21.12.2023 №10215818/44956347.
Однак, 21.03.2024 рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/1172/24 позовну заяву ТОВ «Опттехторг» задоволено та визнано рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.12.2023 №10215818/44956347 щодо відмови протиправним.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2024 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року – без змін.
Податковий орган на підставі даного рішення зареєстрував податкову накладну від 19.10.2023 №22, про що складено квитанцію про реєстрацію податкової накладної від 28.05.2024 №9311522477.
Відповідно до ч.1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення.
Суд встановив, що строк оплати товару без ПДВ сплив 23.11.2023, а з 24.11.2023 настало прострочення. При цьому, в даному випадку не має значення, коли податковий орган виконав рішення суду, визначальним є сам факт прийняття рішення на користь ТОВ «Опттехторг». Відтак, обов`язок зі сплати суми ПДВ виник з моменту набрання законної сили рішенням від 21.03.2024 у справі №560/1172/24, в даному випадку з 29.04.2024.
Сума боргу була сплачена Відповідачем 20.11.2024 за платіжною інструкцією №Т.3704 від 20.11.2024.
6. За підписаною між сторонами видатковою накладною №1910/5 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар на суму 256 800,00 грн., в тому числі ПДВ 42 800,00 грн.
24.10.2023 сторони підписали Акт №6 про приймання-передавання партії товару на суму 256 800,00 грн. За фактом поставки продукції позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №1910/5 від 19.10.2023.
На виконання п. 10.2 Договору ТОВ «Опттехторг» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №23 від 19.10.2023 року.
На підставі наданих пояснень ТОВ «Опттехторг» комісією податкового органу було винесено рішення від 12.12.2023 №10145118/44956347 про реєстрацію податкової накладної №23 від 19.10.2023. Квитанція про реєстрацію податкової накладної від 12.12.2023 №9311545464.
Суд встановив, що строк оплати товару без ПДВ сплив 23.11.2023, а з 24.11.2023 настало прострочення. Однак, обов`язок зі сплати суми ПДВ виник після реєстрації податкової накладної, в даному випадку з 12.12.2023.
Сума боргу була сплачена Відповідачем 20.11.2024 за платіжною інструкцією №Т.3704 від 20.11.2024.
7. За підписаною між сторонами видатковою накладною №1910/6 від 19.10.2023 позивач поставив відповідачу товар на суму 311 040,00 грн., в тому числі ПДВ 51 840,00 грн.
24.10.2023 сторони підписали Акт №7 про приймання-передавання партії товару на суму 311 040,00 грн. За фактом поставки продукції позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №1910/6 від 19.10.2023.
На виконання п. 10.2 Договору ТОВ «Опттехторг» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №24 від 19.10.2023 року.
На підставі наданих пояснень ТОВ «Опттехторг» комісією податкового органу було винесено рішення від 21.12.2023 №10212248/44956347 про реєстрацію податкової накладної №24 від 19.10.2023. Квитанція про реєстрацію податкової накладної від 21.12.2023 №9311541951.
Суд встановив, що строк оплати товару без ПДВ сплив 23.11.2023, а з 24.11.2023 настало прострочення. Однак, обов`язок зі сплати суми ПДВ виник після реєстрації податкової накладної, в даному випадку з 21.12.2023.
Сума боргу була сплачена Відповідачем 20.11.2024 за платіжною інструкцією №Т.3704 від 20.11.2024.
8. За підписаною між сторонами видатковою накладною №2410/1 від 24.10.2023 позивач поставив відповідачу товар на суму 9600,00 грн., в тому числі ПДВ 1600,00 грн.
27.10.2023 сторони підписали Акт №8 про приймання-передавання партії товару на суму 9600,00 грн. За фактом поставки продукції позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №2410/1 від 24.10.2023.
На виконання п.10.2 Договору ТОВ «Опттехторг» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №28 від 24.10.2023. Податковим органом була прийнята та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна №28 від 24.10.2023. Квитанція про реєстрацію податкової накладної від 16.11.2023 №9311885591.
Відповідно до ч.5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
З огляду на те, що останній 26.11.2023 – вихідний день, суд встановив, що строк оплати за вказаним актом, в тому числі на суму ПДВ, сплив 27.11.2023, а з 28.11.2023 настало прострочення.
Сума боргу була сплачена Відповідачем 20.11.2024 за платіжною інструкцією №Т.3704 від 20.11.2024.
9. За підписаною між сторонами видатковою накладною №2510/1 від 25.10.2023 позивач поставив відповідачу товар на суму 247 920,00 грн., в тому числі ПДВ 41 320,00 грн.
27.10.2023 сторони підписали Акт №9 про приймання-передавання партії товару на суму 247 920,00 грн. За фактом поставки продукції позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №2510/1 від 25.10.2023.
На виконання п. 10.2 Договору ТОВ «Опттехторг» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №29 від 25.10.2023. 
На підставі наданих пояснень ТОВ «Опттехторг» комісією податкового органу було винесено рішення від 08.12.2023 року №10127014/44956347 про реєстрацію податкової накладної №29 від 25.10.2023 року. Квитанція про реєстрацію податкової накладної від 08.12.2023 №9311515824.
Суд встановив, що строк оплати товару без ПДВ сплив 27.11.2023, а з 28.11.2023 настало прострочення. Однак, обов`язок зі сплати суми ПДВ виник після реєстрації податкової накладної, в даному випадку з 08.12.2023.
Сума боргу була сплачена Відповідачем 20.11.2024 за платіжною інструкцією №Т.3704 від 20.11.2024.
10. За підписаною між сторонами видатковою накладною №3010/4 від 30.10.2023 позивач поставив відповідачу товар на суму 96 936,00 грн., в тому числі ПДВ 16 156,00 грн.
06.11.2023 сторони підписали Акт №10 про приймання-передавання партії товару на суму 96 936,00 грн. За фактом поставки продукції позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №3010/4 від 30.10.2023.
На виконання п. 10.2 Договору ТОВ «Опттехторг» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №35 від 30.10.2023 року.
На підставі наданих пояснень ТОВ «Опттехторг» комісією податкового органу було винесено рішення від 08.12.2023 №10127147/44956347 про реєстрацію податкової накладної №35 від 30.10.2023. Квитанція про реєстрацію податкової накладної від 08.12.2023 №9312713889.
Суд встановив, що строк оплати товару без ПДВ сплив 06.12.2023, а з 07.12.2023 настало прострочення. Однак, обов`язок зі сплати суми ПДВ виник після реєстрації податкової накладної, в даному випадку з 08.12.2023.
Сума боргу була сплачена Відповідачем 20.11.2024 за платіжною інструкцією №Т.3704 від 20.11.2024.
11. За підписаною між сторонами видатковою накладною №0111/1 від 01.11.2023 позивач поставив відповідачу товар на суму 72 432,00 грн., в тому числі ПДВ 12 072,00 грн.
06.11.2023 сторони підписали Акт №11 про приймання-передавання партії товару на суму 72 432,00 грн. За фактом поставки продукції позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №111/1 від 01.11.2023.
На виконання п. 10.2 Договору ТОВ «Опттехторг» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №1 від 01.11.2023.
На підставі наданих пояснень ТОВ «Опттехторг» комісією податкового органу було винесено рішення від 24.01.2024 №10428660/44956347 про реєстрацію податкової накладної №1 від 01.11.2023. Квитанція про реєстрацію податкової накладної від 24.01.2024 №9311512537.
Суд встановив, що строк оплати товару без ПДВ сплив 06.12.2023, а з 07.12.2023 настало прострочення. Однак, обов`язок зі сплати суми ПДВ виник після реєстрації податкової накладної, в даному випадку з 24.01.2024.
Сума боргу була сплачена Відповідачем 20.11.2024 за платіжною інструкцією №Т.3704 від 20.11.2024.
12. За підписаною між сторонами видатковою накладною №1511/1 від 15.11.2023 позивач поставив відповідачу товар на суму 73 440,00 грн., в тому числі ПДВ 12 240,00 грн.
22.11.2023 сторони підписали Акт №12 про приймання-передавання партії товару на суму 73 440,00 грн. За фактом поставки продукції позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №1511/1 від 15.11.2023.
На виконання п. 10.2 Договору ТОВ «Опттехторг» склало та подало на реєстрацію податкову накладну №3 від 15.11.2023 року.
Податковим органом була прийнята та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна №3 від 15.11.2023, про що складено квитанцію про реєстрацію від 04.12.2023 №9328231685.
Суд встановив, що строк оплати за вказаним актом, в тому числі на суму ПДВ, сплив 22.12.2023, а з 23.12.2023 настало прострочення.
Сума боргу була сплачена Відповідачем 20.11.2024 за платіжною інструкцією №Т.3704 від 20.11.2024.
У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання з оплати товару, позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача 64 031,83 грн. 3% річних, нарахованих за сукупний період 17.11.2023 - 19.11.2024 та 236 298,98 грн. інфляційних втрат нарахованих за сукупний період грудень 2023 року - листопад 2024 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України.
Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Суд, здійснивши власний розрахунок процентів річних та інфляційних втрат, не виходячи при цьому за межі періодів, заявлених позивачем,

Акт	Строк оплати	Фактично сплачено	Основний борг	Період прострочення	3%	Інф.	
№1 від 17.10.23	16.11.23	0	296 160 (з ПДВ)	17.11.23-29.10.24	8450,84	27 050,14	
 	 	296 160 (ПІ №t.3463 від 30.10.24)	0	-	-	-	
 	 	 	 	 	 	 	
№2 від 24.10.23	23.11.23	0	215 395 (без ПДВ)	24.11.23-07.12.23	247,85	0	
 	 	0	258 474 (з ПДВ, квитанція від 08.12.23)	08.12.23-29.10.24	6929,34	23 608,04	
 	 	120 361,52 (ПІ №t.3463 від 30.10.24)	138 112,48	30.10.24-19.11.24	237,73	2624,14	
 	 	138 112,48 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	-	
 	 	 	 	 	 	 	
№3 від 24.10.23	23.11.23	0	253 860 (без ПДВ)	24.11.23-07.12.23	292,11	0	
 	 	0	304 632 (з ПДВ, квитанція від 08.12.23)	08.12.23-19.11.24	8090,23	34 140,60	
 	 	304 632 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	-	
 	 	 	 	 	 	 	
№4 від 24.10.23	23.11.23	0	121 300 (без ПДВ)	24.11.23-21.12.23	279,16	849,10	
 	 	0	145 560 (з ПДВ, квитанція від 22.12.23)	22.12.23-19.11.24	3985,33	15 187,91	
 	 	145 560 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	-	
 	 	 	 	 	 	 	
№5 від 24.10.23	23.11.23	0	98 000 (без ПДВ)	24.11.23-28.04.24	1261,98	2074,63	
 	 	0	117 600 (з ПДВ, постанова від 29.04.24)	29.04.24-19.11.24	1976,07	10 468,46	
 	 	117 600 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	-	
 	 	 	 	 	 	 	
№6 від 24.10.23	23.11.23	0	214 000 (без ПДВ)	24.11.23-11.12.23	316,60	0	
 	 	0	256 800 (з ПДВ, квитанція від 12.12.23)	12.12.23-19.11.24	7242,07	28 779,99	
 	 	256 800 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	 	 	
 	 	 	 	 	 	 	
№7 від 24.10.23	23.11.23	0	259 200 (без ПДВ)	24.11.23-20.12.23	575,21	1814,40	
 	 	0	311 040 (з ПДВ, квитанція від 21.12.23)	21.12.23-19.11.24	8541,62	32 454,30	
 	 	311 040 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	-	
 	 	 	 	 	 	 	
№8 від 27.10.23	27.11.23	0	9600 (з ПДВ)	28.11.23-19.11.24	281,78	1075,89	
 	 	9600 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	-	
 	 	 	 	 	 	 	
№9 від 27.10.23	27.11.23	0	206 600 (без ПДВ)	28.11.23-07.12.23	169,81	0	
 	 	0	247 920 (з ПДВ, квитанція від 08.12.23)	08.12.23-19.11.24	7073,15	27 784,80	
 	 	247 920 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	-	
 	 	 	 	 	 	 	
№10 від 06.11.23	06.12.23	0	80 780 (без ПДВ)	07.12.23	6,64	0	
 	 	0	96 936 (з ПДВ, квитанція від 08.12.23)	08.12.23-19.11.24	2765,58	10 863,78	
 	 	96 936 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	-	
 	 	 	 	 	 	 	
№11 від 06.11.23	06.12.23	0	60 360 (без ПДВ)	07.12.23-23.01.24	237,82	665,65	
 	 	0	72 432 (з ПДВ, квитанція від 24.01.24)	24.01.24-19.11.24	1787,05	7238,96	
 	 	72 432 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	-	
 	 	 	 	 	 	 	
№12 від 22.11.23	22.12.23	0	73 440 (з ПДВ)	23.12.23-19.11.24	2004,70	7662,82	
 	 	73 440 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	-	
ВСЬОГО	 	 	 	 	62 757,67	234 343,61	

встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача процентів річних становить 62 757,67 грн., вірно розрахований розмір належних до стягнення інфляційних втрат становить 234 343,61 грн., у зв`язку з чим вказані вимоги слід задовольнити частково.
Крім того, позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 143 226,29 грн.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України 09.02.1999 №1-рп/99).
На момент виникнення спірних правовідносин, а також протягом поставки товару за видатковими діяли норми Господарського кодексу України.
Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором. 
Відповідно до п.9.7 Договору у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує постачальникові неустойку у вигляді пені в розмірі однієї облікової ставки НБУ від ціни неоплаченої продукції.
Відтак, в даному випадку, пеня має розраховуватися з дати, наступної за останнім днем строку оплати, та до переддня фактичної оплати, або до дня закінчення граничного строку її нарахування, в залежності від того, яка з названих подій настала раніше.
З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.
Суд, здійснивши власний розрахунок пені, не виходячи при цьому за межі граничного строку нарахування пені,

Акт	Строк оплати	Фактично сплачено	Основний борг	Період прострочення	Пеня	
№1 від 17.10.23	16.11.23	0	296 160 (з ПДВ)	17.11.23-17.05.24	22 017,20	
 	 	296 160 (ПІ №t.3463 від 30.10.24)	0	-	-	
 	 	 	 	 	 	
№2 від 24.10.23	23.11.23	0	215 395 (без ПДВ)	24.11.23-07.12.23	1325,19	
 	 	0	258 474 (з ПДВ, квитанція від 08.12.23)	08.12.23-24.05.24	17 503,53	
 	 	120 361,52 (ПІ №t.3463 від 30.10.24)	138 112,48	не нараховується	-	
 	 	138 112,48 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	
 	 	 	 	 	 	
№3 від 24.10.23	23.11.23	0	253 860 (без ПДВ)	24.11.23-07.12.23	1557,93	
 	 	0	304 632 (з ПДВ, квитанція від 08.12.23)	08.12.23-24.05.24	20 629,29	
 	 	304 632 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	
 	 	 	 	 	 	
№4 від 24.10.23	23.11.23	0	121 300 (без ПДВ)	24.11.23-21.12.23	1465,57	
 	 	0	145 560 (з ПДВ, квитанція від 22.12.23)	22.12.23-24.05.24	8991,75	
 	 	145 560 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	
 	 	 	 	 	 	
№5 від 24.10.23	23.11.23	0	98 000 (без ПДВ)	24.11.23-28.04.24	6298,02	
 	 	0	117 600 (з ПДВ, постанова від 29.04.24)	29.04.24-24.05.24	1127,80	
 	 	117 600 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	
 	 	 	 	 	 	
№6 від 24.10.23	23.11.23	0	214 000 (без ПДВ)	24.11.23-11.12.23	1688,55	
 	 	0	256 800 (з ПДВ, квитанція від 12.12.23)	12.12.23-24.05.24	16 939,89	
 	 	256 800 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	
 	 	 	 	 	 	
№7 від 24.10.23	23.11.23	0	259 200 (без ПДВ)	24.11.23-20.12.23	3025,18	
 	 	0	311 040 (з ПДВ, квитанція від 21.12.23)	21.12.23-24.05.24	19 341,86	
 	 	311 040 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	
 	 	 	 	 	 	
№8 від 27.10.23	27.11.23	0	9600 (з ПДВ)	28.11.23-28.05.24	706,34	
 	 	9600 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	
 	 	 	 	 	 	
№9 від 27.10.23	27.11.23	0	206 600 (без ПДВ)	28.11.23-07.12.23	905,64	
 	 	0	247 920 (з ПДВ, квитанція від 08.12.23)	08.12.23-28.05.24	17 154,61	
 	 	247 920 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	
 	 	 	 	 	 	
№10 від 06.11.23	06.12.23	0	80 780 (без ПДВ)	07.12.23	35,41	
 	 	0	96 936 (з ПДВ, квитанція від 08.12.23)	08.12.23-07.06.24	7064,95	
 	 	96 936 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	
 	 	 	 	 	 	
№11 від 06.11.23	06.12.23	0	60 360 (без ПДВ)	07.12.23-23.01.24	1202,33	
 	 	0	72 432 (з ПДВ, квитанція від 24.01.24)	24.01.24-07.06.24	3867,99	
 	 	72 432 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	
 	 	 	 	 	 	
№12 від 22.11.23	22.12.23	0	73 440 (з ПДВ)	23.12.23-23.06.24	5309,09	
 	 	73 440 (ПІ №t.3704 від 20.11.24)	0	-	-	
ВСЬОГО	 	 	 	 	158 158,12	

встановив, що вірно розрахований розмір належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені становить 158 158,12 грн. Відповідно до частини 2 ст. 237 ГПК України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, відтак належний розмір до стягнення з відповідача на користь позивача пені становить 143 262,29 грн.
Щодо заяви відповідача про застосування судом строку позовної давності, суд встановив таке.
Позовна давність є строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК України та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (стаття 256, частина перша статті 260, частина третя статті 267 ЦК України).
Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Якщо ж суд встановить, що право або охоронюваний законом інтерес позивача дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору (сторона спірних правовідносин за конкретною позовною вимогою), суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за неповажності причин її пропущення, наведених позивачем (постанови Великої Палати Верхового Суду від 22.08.2018 у справі №369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі №367/6105/16-ц, від 07.11.2018 у справі №575/476/16-ц, від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (пункт 73), від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц (пункт 80), від 05.12.2018 у справах №522/2202/15-ц (пункт 61), №522/2201/15-ц (пункт 62) та №522/2110/15-ц (пункт 61), від 07.08.2019 у справі №2004/1979/12 (пункт 71), від 18.12.2019 у справі №522/1029/18 (пункт 134), від 16.06.2020 у справі №372/266/15-ц (пункт 51), від 07.07.2020 у справі N 712/8916/17-ц (пункт 28), 29.06.2021 у справі №904/3405/19 (пункт 57), від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17 (пункт 129)).
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Згідно із частиною 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Однак, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
03.06.2025 було офіційно опубліковано Закон України «Про внесення змін до розліду «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 №4434-ІХ, яким виключено пункт 19, отже скасовано зупинення строків позовної давності на період дії воєнного стану. Зазначена норма набула чинності з 04.09.2025. 
Отже перебіг спеціального строку позовної давності за вимогами у справі №911/4/26 був зупинений до 04.09.2025; із вказаної дати продовжився перебіг спеціального річного строку позовної давності. Позивач звернувся до суду з позовом 31.12.2025.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви відповідача про застосування строків позовної давності, позаяк вказаний строк позивачем не пропущений. 
Разом з тим, суд звертає увагу, що 13.02.2026 відповідач подав клопотання про зменшення розміру пені на 99%. 
Обґрунтовуючи підстави для зменшення розміру пені та процентів річних, відповідач зазначає, що ПАТ «Центренерго» має стратегічне значення для економіки і безпеки держави та вирішення соціальних питань відповідно до постанови КМУ від 04.03.2015 №83 та є однією з найбільших енергогенеруючих компаній України. 
Внаслідок російської військової агресії ПАТ «Центренерго» та його відокремлені підрозділи зазнали матеріальної шкоди та продовжують здійснювати свою господарську діяльність в умовах дії воєнного стану. Строк оплати більшості поставленої продукції у відповідача настав у листопаді-грудні 2023 року. Саме з настанням зимового періоду посилились удари агресора по енергетиці, внаслідок чого виникло руйнування об`єктів, вихід з ладу, поломки обладнання, та, як результат, зниження обсягу виробленої електроенергії, низьке відшкодування населенням вартості відпущеної теплоенергії, вказане призвело до зниження фінансової спроможності компанії і порушення зобов`язань за договором.
Також, відповідач звертає на зупинення роботи Трипільської ТЕС та інших ТЕС, які входять до складу ПАТ «Центренерго» та збиткові результати роботи відповідача, внаслідок вищезазначених обставин.
Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає таке.
Порушенням зобов`язання відповідно до статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК).
В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК).
Частинами першою, третьою статті 549 ЦК визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК).
Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
Разом з тим, за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора (таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).
Зменшення розміру неустойки є правом суду та залежить виключно від встановлених судом конкретних обставин кожної справи за наслідками правової оцінки спірних правовідносин та поданих сторонами доказів, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статей 86, 210 ГПК на власний розсуд та за внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.
Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статей 86, 210 ГПК за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу; на встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст правовідносин; умови конкретних правовідносин; наявність/відсутність наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення такої дії. 
Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, у постановах: від 05.09.2023 у справі №907/583/22, від 28.11.2023 у справі №916/1504/22, від 03.12.2024 у справі №904/872/24, від 03.12.2024 у справі №909/321/24, від 11.06.2025 у справі №916/2299/24 тощо.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.
Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.
Реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 Цивільного кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням установлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №915/2095/19, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 19.02.2020 у справі №910/1199/19, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 27.02.2024 у справі №911/858/22).
Вирішуючи питання щодо зменшення розміру пені, суд бере до уваги таке.
- указом Президента України №64/2022 із 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України. У зв`язку із широкомасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні 
- ПАТ «Центренерго» є підприємством критичної енергетичної інфраструктури, діяльність якого дуже важлива для населення та національної безпеки в умовах триваючої агресії РФ;
- до складу ПАТ «Центренерго» входить Зміївська ТЕС, Вуглегірська ТЕС, Трипільська ТЕС та «Ременерго». Загальновідомим є те, що вказані ТЕС зазнали значних руйнувань генеруючих потужностей через російські атаки, у зв`язку з чим їх робота припинялась. Вуглегірська ТЕС, яка знаходиться в Донецькій області, з перший днів війни взагалі не працює. Аналогічно з 23.03.2024 зупинена робота Зміївської ТЕС, що знаходиться в Харківській області;
- внаслідок ракетних обстрілів та потрапляння вибухових снарядів, зруйновано (пошкоджено) адміністративні та виробничі будівлі та обладнання підприємства, чим завдано значних збитків як для підприємства, так і в цілому для стабільності енергетичної галузі країни;
- позивач застосував до відповідача також таку міру відповідальності, як стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, які в достатній мірі компенсують всі майнові втрати позивача від несвоєчасного погашення заборгованості відповідачем;
- пеня є санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом, а тому при зменшенні її розміру позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі з урахуванням стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Суд враховує правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Правовий висновок, що пеня не може бути непомірним тягарем боржникові і джерелом отримання додаткових прибутків кредиторові підтримав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 08.04.2020 у справі №924/570/19.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе скористатись правом, наданим ст. 551 ЦК України та виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на 50%, тобто до 71 613,15 грн.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Решта доводів учасників справи та всі подані відповідно до процесуального закону докази судом уважно досліджені та розглянуті та не спростовують вказаного висновку суду. У справі «Руїз Торіха проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ТОВ «Опттехторг» частково та ухвалює рішення про стягнення з ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС 71 613,15 грн. пені, 62 757,67 грн. процентів річних та 234 343,61 грн. інфляційних втрат.
Оскільки спір у справі виник у результаті неправомірних дій відповідача, який своєчасно та в повному обсязі не оплатив товар, що призвело до необхідності позивачу звертатися до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору пропорційно задоволеним вимогам та пропорційно сумі, на яку розмір пені зменшено судом, а саме у сумі 5 283,93 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Опттехторг» задовольнити частково.
2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Рудиківська, буд. 49, ідентифікаційний код 22927045) в особі Трипільської теплової електричної станції ПАТ «Центренерго» (08720, Київська обл., м. Українка, вул. Промислова, 1, ідентифікаційний код 00131334)
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Опттехторг» (29016, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Львівське Шосе, буд.14/1, ідентифікаційний код 44956347)
71 613,15 грн. (сімдесят одна тисяча шістсот тринадцять гривень п`ятнадцять копійок) пені,
62 757,67 грн. (шістдесят дві тисячі сімсот п`ятдесят сім гривень шістдесят сім копійок) процентів річних,
234 343,61 грн. (двісті тридцять чотири тисячі триста сорок три гривні шістдесят одну копійку) інфляційних втрат,
5 283,93 грн. (п`ять тисяч двісті вісімдесят три гривні дев`яносто три копійки) судового збору.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення підписано 18.05.2026.

Суддя О.В. Конюх