Справа №613/2190/25 Провадження № 2/613/253/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Уварової Ю.В.,
за участі секретаря Макушинської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу № 613/2190/25, провадження № 2/613/253/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому представник просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1552390 від 06.06.2024 у розмірі 77 534,40 грн. та понесені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 06.06.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1552390.
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши позичальнику можливість користуватися кредитним коштами у межах доступного кредитного ліміту.
26.12.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ "ФК "Кредит Капітал" укладено Договір факторингу № 26122024, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Селфі Кредит», у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 1552390 від 06.06.2024.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитом не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» змушене звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.
16.03.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач просив частково відмовити у задоволенні позовних вимог у розмірі 54 189, 40 грн. В обгрунтування заперечень зазначив, що він дійсно 06.06.2024 підписав кредитний договір № 1552390. З моменту отримання доступу до кредитних коштів відповідач дійсно користувася ними, вчасно повертав кредит та відсотки за користування кредитом, тобто свої зобов`язання за кредитним договором виконував сумлінно. У зв`язку із введенням воєнного стану в країні, нестабільною ситуацією відповідач залишився без роботи та не мав можливості сплачувати заборгованість за кредитним договором. Відповідач зазначив, що банк, розуміючи, що відповідач не виконує зобов`язань за кредитним договором, не звертався до суду з позовом, та продовжував нараховувати відсотки та інші платежі, тим самим збільшуючи розмір заборгованості. 
Також відповідач вважав, що право на пред`явлення позову до суду у позивача виникло з моменту останнього платежу, здійсненого відповідачем на погашення заборгованості.
Відповідач зазначив, що станом на 06.06.2024 розмір тіла складав 23 345,00 грн. та щомісячний відсоток становив 345,00 грн. Також зазначив, що проценти та інші платежі, нараховані після дати внесення останнього платежу за кредитом, є безпідставними.
Крім того, відповідач звернув увагу суду на той факт, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів».
Крім того, відповідач вважав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн. є завищеним, неспівмірним та необгрунтованим, та просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 4000,00 грн.
26.03.2026 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазаначив, що станом на дату подання позову у Відповідача утворилася заборгованість у сумі 77534,40 грн., зокрема 49274,40 грн. за процентами. Істотні умови кредитного договору між сторонами були погоджені. Зокрема умовами договору було визначено, що строк кредитування становить 360 днів. 
Крім того, представник позивача зазначив, що у Розрахунку заборгованості за Договором зафіксовано, що Відповідач виконував умови Кредитного договору не в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 , відповідно до наданого розрахунку, здійснив декілька платежів щодо погашення заборгованості. У зв`язку із недостатньою кількістю платежів і утворилася заборгованість за кредитним договором.
Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, у відповідача виник обов`язок сплатити штрафу у розмірі та порядку, що визначені в п.6.4 Договору.
Представник позивача вважав, що відсотки нараховані відповідно до умов кредитування та є цілком правомірними.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача зазначив, що він надав суду достатньо документів на підтвердження надання позивачу професійної правничої допомоги. Позивач вважає, що витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. є розумними та доведеними, відповідають ринковій вартості юридичних послуг, а доводи відповідача, викладені у відзиві, є необґрунтованими.
Ухвалою суду від 03.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 25.02.2026 задоволено клопотання позивача про витребування в АТ КБ «Приватбанк» доказів.
07.05.2026 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач зазначив, про часткове визнання позовних вимог у розмірі 23 345,00 грн.
Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 також надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі та при ухваленні рішення врахувати відзив на позовну заяву.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить таких висновків.
Судом встановлено, що 06.06.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено Договір № 1552390 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» в електронній формі, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором Т516 06.06.2024 о 13.16 год. /а.с.12-18/.
Згідно з умовами договору, відповідачу надано кредит в сумі 23000,00 грн., строком на 360 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки у розмірі 1,5 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього Договору (п.1.2.- 1.3., п.п. 1.5.1.).
Відповідно до п.п.1.4.1. Договору, у споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, на підставі звернення до Товариства у паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання.
Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Згідно з довідкою про ідентифікацію, ОСОБА_1 , з яким укладено Договір № 1552390 від 06.06.2024, ідентифікований ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ». Акцепт договору позичальником підписано одноразовим ідентифікатором Т516 06.06.2024 о 13.15 год., номер телефону, на який було направлено ідентифікатор 0991554540 /а.с.18 на звороті/.
Також позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» додано до позовної заяви Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х562 06.06.2024 о 16.15 год. із аналогічними умовами кредитування, зазначеними у вказаному кредитному договорі /а.с.12-13/.
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» умови кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 23000,00 грн., що підтверджується копією повідомлення ТОВ “Пейтек” про успішне перерахування коштів на платіжну карту клієнта № НОМЕР_1 /а.с.19 на звороті/.
Згідно з витребуваною інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк», на імя ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). По вказаному рахунку 06.06.2024 було зарахування коштів на суму 23000,00 грн. /а.с.114/.
Згідно з розрахунком заборгованості, з урахуванням часткового погашення відповідачем заборгованості, відповідачу ОСОБА_1 нараховано заборгованість за кредитним договором за період з 06.06.2024 по 26.12.2024 у розмірі 77 534,40 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16 760, 00 грн., за відсотками у розмірі 49 274,40 грн., за штрафом у розмірі 11 500,00 грн. /а.с.20-23/.
Отже, з укладенням договору та отриманням кредиту у позичальника виник обов`язок повернути ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» кредит, відсотки та інші платежі за договором у строки та в розмірах, визначених у кредитному договорі.
26.12.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ "ФК "Кредит Капітал" укладено Договір факторингу № 26122024, відповідно до умов якого та відповідно до ст.512 ЦК України ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Селфі Кредит», у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 1552390 від 06.06.2024 /а.с.23-28/.
Відповідно до п.п. 6.2.3. Договору факторингу, Права Вимоги переходять до Фактора після підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за формою Додатку 2 цього Договору, та оплати Фактором суми Фінансування у строки, передбачені пунктом 7,2 Договору, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей за Кредитними договорами. Разом з Правами вимогиФактору переходять всі інші пов?язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим Договором.
Із витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №26122024 від 26.12.2024 вбачається, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було передано право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №1552390 від 06.06.2024, розмір заборгованості становить 77 534,40 грн. /а.с. 28 на звороті/.
26.12.2024 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ “Кредит Капітал” підписали Акт приймання-передачі реєстру боржників від 26.12.2024 /а.с.29/.
Згідно з платіжною інструкцією № 9581 від 26.12.2024, ТОВ «ФК Кредит-Капітал» здійснило переказ коштів ТОВ «Селфі Кредит» у розмірі 1 890 262,63 грн. як плату за відступлення права вимоги згідно з Договором факторингу № 26122024 від 26.12.2024 /а.с.30/.
Отже, факт переходу до ТОВ "ФК "Кредит Капітал" права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1552390 від 06.06.2024 підтверджено матеріалами справи.
14.10.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило боржнику ОСОБА_1 досудову вимогу, в якій повідомлено про відступлення ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» прав вимоги за Кредитним договором № 1552390 від 06.06.2024 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та про зобов`язання погасити заборгованість за вказаним кредитним договором /а.с.30 на звороті/.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У постанові Верховного Суду від 07.10.2020 по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Отже, факт укладення кредитного договору, а також отримання відповідачем кредитних коштів підтверджено матеріалами справи. 
Крім того, часткове погашення відповідачем кредиту підтверджує факт існування договірних відносин.
Що також узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.04.2018 по справі № 347/12292/16-ц, в якій зазначено, що не оспорювання кредитного договору, часткове його виконання відповідно до ст. 204 ЦК України свідчить про правомірність цього правочину. 
До того ж, сам відповідач не оспорював дані обставини.
Отже, враховуючи, що відповідач частково сплатив заборгованість за тілом кредиту, доказів погашення заборгованості за тілом кредиту у повному обсязі відповідач суду не надав, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 16760,00 грн. підлягають задоволенню.

Що стосується заборгованості за відсотками, суд зазначає про таке.
Згідно з умовами кредитного договору, строк кредитування становить 360 днів, тобто з 06.06.2024 по 01.06.2025.
Разом з цим, до позовної заяви представник позивача долучив розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що відсотки нараховані за період з 06.06.2024 по 26.12.2024, тобто в межах строку кредитування.
Згідно з розрахунком заборгованості відсотки нараховувалися за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,5 % на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту.
З урахуванням часткового погашення відповідачем заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача відсотки за кредитним договором у розмірі 49 274,40 грн.
Суд не погоджується з розміром відсотків, які нараховані відповідачу з огляду на таке.
Суд звертає увагу, що 22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення, зокрема, до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».
Так, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, пунктом 17 «;Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Аналізуючи вказані вище норми, суд доходить висновку, що з 24.12.2023 по 21.04.2024 розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, з 22.04.2024 по 19.08.2024 розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %, з 20.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.
Враховуючи, що договір про надання грошових коштів у позику укладено між сторонами 06.06.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», то на спірні правовідносини поширюються вищезазначені обмеження щодо розміру процентної ставки.
Беручи до уваги умови кредитного договору, внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування», суд вважає, що відповідачу за період з 06.06.2024 по 19.08.2024 правомірно нараховано відсотки за користування кредитом за процентною ставкою у розмірі 1,5 %.
Отже, за вказаний період заборгованість за відсотками становить - 19 510, 20 грн., а саме:
з 06.06.2024 по 12.06.2024 заборгованість складає 2415,00 грн. ( 1,5 % х 23 000 х 7 днів);
з 13.06.2024 по 19.08.2024 заборгованість складає 17 095, 20 грн. (1,5 % х 16760 х 68 днів).
В подальшому, а саме з 20.08.2024 по 26.12.2024 відсотки повинні були нараховуватись відповідно до частини 5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" , за денною ставкою 1%, що складає 21 620,40 грн. (1 % х 16760 х 129 днів).
Отже, загальний розмір заборгованості за відсотками за період з 06.06.2024 по 26.12.2024 мав становити - 41 130, 60 грн.
Враховуючи, що відповідач здійснив часткове погашення відсотків, а саме вніс кошти в сумі 2760,00 грн., суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки у розмірі 38 370,60 грн.
Загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 55 130, 60 грн. (16760 + 38 370,60).

Щодо стягнення штрафу, суд зазначає про таке.
Так, відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (див. постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Отже, суд доходить висновку, що підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» штрафу у сумі 11 500,00 грн. у суду відсутні.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає про таке.
З п. 3 ч. п. 1 статті 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано:
- копію Договору про надання правової допомоги № 0107/2024 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «Апологет»;
- копію Акту № 970 наданих послуг (правової (правничої) допомоги від 08.10.2025, підписанням якого сторони підтверджують факт надання АО та прийняття Клієнтом послуг, відповідно до Договору про надання правової допомоги, вартість яких складає 8000,00 грн.;
- копію детального опису наданих послуг до Акту № 970 наданих послуг (правової (правничої) допомоги від 08.10.2025 у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1552390, боржник ОСОБА_1 .
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. є неспівмірними, необгрунтованими та завищеними. Зазачив, що дана справа є типовою, особистої явки представника позивача до суду не було, розгляд справи здійснгювався за правилами спрощеного позовного провадження. Вважав, що достатнім буде стягнути з нього витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22 вказав на те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
Отже, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд, виходячи з положень ст. 137 ЦПК, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи ціну позову, перелік послуг, що був наданий адвокатом позивачу у цій справі, час, витрачений адвокатом на надання послуг, категорію та складність справи, наявність усталеної судової практики з розгляду подібних справ, а також беручи часткове задорволення позовних вимог, доходить висновку, що заявлені представником позивача вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 4000,00 грн.

Враховуючи, що позов задоволено частково, а саме на 71 % (55 130,60 х 100% / 77 534, 40), суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1719,90 грн. (71% х 2422,4).
На підставі приведеного вище, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 274-279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_5 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх) заборгованість за кредитним договором № 1552390 від 06.06.2024 у розмірі 55 130 (п`ятдесят п`ять тисяч сто тридцять гривень 60 копійок), судовий збір у сумі 1 719 (одна тисяча сімсот дев`ятнадцять гривень 90 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі гривень 00 копійок), а всього – 60 850 (шістдесят тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 50 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя