Головуючий І інстанції: Волошин Д.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 р. 	Справа № 520/33481/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Мінаєвої К.В. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національного університету цивільного захисту України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/33481/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Національного університету цивільного захисту України   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Національного університету цивільного захисту України, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Національного університету цивільного захисту України щодо виплати грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб у розмірі 19221 (дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять одна) грн. 30 коп., що утримані з грошового забезпечення ОСОБА_1 , виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року ухваленого в адміністративній справі № 520/7252/25 за позовом ОСОБА_1 до Національного університету цивільного захисту України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії;
- зобов`язати Національний університет цивільного захисту України виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб у розмірі 19221 (дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять одна) грн. 30 коп., що утримані з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року ухваленого в адміністративній справі № 520/7252/25 за позовом ОСОБА_1 до Національного університету цивільного захисту України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/7252/25 було перераховано та сплачено грошове забезпечення та індексацію грошового забезпечення 09.12.2025. Сума заборгованості з грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення була перерахована позивачу з утриманням з неї 5339,25 грн. військового збору та 19221,30 грн. податку на доходи з фізичних осіб. Позивач вважає протиправними дії відповідача по утриманню з належних йому сум на виконання рішення суду по справі №520/7252/25 податку на доходи з фізичних осіб.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Національного університету цивільного захисту України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за суму податку з доходів фізичних осіб у розмірі 19221,30 грн, що утриманий з грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення, виплачених на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі №520/7252/25.
Зобов`язано Національний університет цивільного захисту України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за суму податку з доходів фізичних осіб у розмірі 19221,30 грн. (18%), що утриманий з грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення, виплачених на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі №520/7252/25.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі сум індексації грошових доходів громадян); 2) виплата нарахованих доходів. Виплати за рішенням суду звільненому працівникові НУЦЗ України ОСОБА_1 включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу як інший дохід та оподатковуються податком на фізичних осіб, без урахування положень п. 168.5 статті 168 Податкового кодексу України. Вважає, що у разі звільнення з військової служби особа втрачає статус військовослужбовця, тому дохід який виплачується на користь такої особи не може розглядатись як грошове забезпечення. Оскільки дохід у вигляді виплат на підставі рішення суду нарахований юридичною особою в 2025 році на користь фізичної особи, яка звільнена з військової служби, він включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платників податків як інший дохід та оподатковується за ставкою 18%.
Зазначає, що перерахунок та виплата грошового забезпечення за спірний період на виконання рішення суду не вважається грошовим доходом згідно Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням троків виплати”.
Позивач своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач проходив службу в Національному університеті цивільного захисту України до 13.01.2025, що підтверджується витягом із наказу (по особовому складу) від 13.01.2025 №38 (а.с.18).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі №520/7252/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Національного університету цивільного захисту України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Національного університету цивільного захисту України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (основних та додаткових видів), грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 01.02.2020 по 19.05.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням. Зобов`язано Національний університет цивільного захисту України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (основних та додаткових видів), грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 01.02.2020 по 19.05.2023 відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", шляхом визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність Національного університету цивільного захисту України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року. Зобов`язано Національний університет цивільного захисту України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію гро2026 року адміністративний позов задоволено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 по справі №520/7252/25 апеляційну скаргу Національного університету цивільного захисту України - залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі № 520/7252/25 - залишено без змін.
На виконання зазначеного рішення суду відповідачем 09.12.2025 перераховано та сплачено заборгованість з грошового забезпечення у розмірі 82174,45 грн., з утриманням з розрахованої суми ПДФО - 19221,30 грн. (18%), що вбачається з платіжної інструкції та скрін-шоту, наявних у матеріалах справи (а.с. 9, 19).
Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст. 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 9 Закону України №2011-XII від 20 грудня 1991 року "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII), визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
У відповідності до статті 125 Глави 28 Кодексу цивільного захисту України від 2 жовтня 2012 року № 5403-VI (зі змінами та доповненнями) держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків. Розміри, порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України. Виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із списків особового складу органу (підрозділу) цивільного захисту.
Порядок і умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу, визначається Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 р. № 623 (зі змінами та доповненнями).
Приписами пунктів 2-4, 9 Розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 р. № 623 (зі змінами та доповненнями) визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які: займають посади осіб рядового і начальницького складу, передбачені штатами в апараті Державної служби України з надзвичайних ситуацій, її територіальних органах та підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, закладах освіти, наукових установах та інших підрозділах, в яких особи рядового і начальницького складу проходять службу цивільного захисту (далі - органи управління (підрозділи)); навчаються в закладах освіти із специфічними умовами навчання, які належать до сфери управління ДСНС (далі - заклади освіти ДСНС); перебувають у розпорядженні відповідних керівників органів управління (підрозділів). Грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу за місцем їх постійної служби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 779) затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі Порядок № 44).
Пунктом 2 Порядку № 44 передбачено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України (далі ПК України), де зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що військовослужбовець, звільнений з військової служби має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби.
Несвоєчасна виплата індексації грошового забезпечення, невірний розрахунок розміру посадового окладу та розміру одноразової грошової допомоги (не в день звільнення та проведення розрахунку) сталася з вини Відповідача, а тому суд вважає, що позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.
Вказана позиція узгоджена з постановою Верховного Суду від 22.06.2018 року по справі № 812/1048/17, де також зазначено, що механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.
Підпунктом 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).
Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 Податкового кодексу України (пп. 168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України).
Ставка військового збору становить 5% від об`єкта оподаткування (абзац третій п. 1.16 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу), а ставка податку на доходи фізичних осіб становить 18% бази оподаткування щодо доходів (стаття 167 ПКУ).
Таким чином, податковий агент зобов`язаний утримати податок з доходів фізичних осіб і військовий збір із сум доходів та в подальшому виплатити компенсацію утриманого податку на доходи фізичних осіб в тому податковому періоді, в якому відбувається таке нарахування (виплата).
Судовим розглядом встановлено, що на момент виплати грошових коштів на виконання рішення суду по справі №520/7252/25 позивач уже не перебував у статусі військовослужбовця (особи рядового і начальницького складу цивільного захисту), однак зазначена обставина не позбавляє його права на одержання компенсації, оскільки це був остаточний розрахунок, який відповідач повинен був здійснити раніше за час, коли позивач ще мав відповідний статус, тобто право на виплату грошового забезпечення виникла у позивача під час проходження служби.
А отже посилання відповідача на відсутність обов`язку виплачувати компенсацію через втрату статусу є безпідставним, адже йдеться про невиконане зобов`язання, що виникло раніше. При своєчасному нарахуванні й виплаті грошового забезпечення, така компенсація мала бути здійснена в повному обсязі.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 22.06.2018 у справі №812/1048/17, від 25.06.2020 у справі №825/761/17 та від 29.07.2020 у справі №814/142/17.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправними дії Національного університету цивільного захисту України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за суму податку з доходів фізичних осіб у розмірі 19221,30 грн, що утриманий з грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення, виплачених на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі №520/7252/25 та зобов`язання Національного університету цивільного захисту України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за суму податку з доходів фізичних осіб у розмірі 19221,30 грн. (18%), що утриманий з грошового забезпечення та індексації грошового забезпечення, виплачених на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі №520/7252/25.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного університету цивільного захисту України - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 по справі № 520/33481/25 залишити без змін . 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	К.В. Мінаєва   І.М. Ральченко