Справа № 674/84/26
Провадження № 2/674/391/26

РІШЕННЯ
іменем України 
27 травня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Когут О.І., представника відповідача адвоката Наталюка Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 86 815 грн),
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 21.05.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 539558-КС-001 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 33 000 грн, шляхом перерахування на банківську карту позичальника, стандартна процентна ставка за кредитом: 1% в день, фіксована, денна процентна ставка 0,87 %, комісія за видачу кредиту 6 600 грн. Відповідач ОСОБА_1 не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість станом на 07.01.2026 за кредитним договором в розмірі 86 815 грн, в тому числі: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 24 500 грн, сума прострочених платежів по процентах - 41 935 грн, сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України - 15 840 грн, сума прострочених платежів за комісією - 4 540 грн. У зв`язку із чим, позивач ТОВ «Бізнес Позика» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 86 815 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27.01.2026 справу прийнято до провадження та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, в позовній заяві просить справу розглянути без їх участі. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Представник відповідача адвокат Наталюк Н.М. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити. Вказав, що позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що відповідач отримував одноразовий ідентифікатор для підписання електронного договору, пройшов належну ідентифікацію, ознайомився з умовами кредитного договору. Також відсутній оригінал договору, витребувані судом докази позивачем не надані, а тому договір є неукладений. Також просив відмовити у задоволенні стягнення комісії, оскільки така не передбачена договором, щодо відсотків зазначає, що вони в декілька разів перевищують тіло кредиту, що є несправедливими умовами кредитного договору.
Крім того надіслав відзив на позов, в якому зазначає, що на підтвердження позовних вимог позивач надав суду кредитний договір № 539558-КС-001, який укладений в електронній формі та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5434 з номеру телефону НОМЕР_1 . Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Враховуючи вимоги позивача, розмір нарахованих позикодавцем процентів до розміру прострочених платежів по тілу кредиту в сумі 24 500 грн, є не розумним, не пропорційним наслідком несвоєчасної сплати боргу та є несправедливими в силу п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що до позовної заяви була додана візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору, у якій детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та відповідача щодо укладення Кредитного договору в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ця візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору була посвідчена директором ТОВ «Бізнес Позика» Тимощуком Р.О. 21.05.2025 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 539558-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-5434, (направленого Позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 вказаного Позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення. Таким чином кредитний договір підписаний боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Крім того, зробивши часткову оплату з метою виконання умов Кредитного договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання факту укладення Кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором.
Також представник позивача направив додаткові пояснення, в яких зазначає, що візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору та Оферта на укладення Кредитного договору і є тими самими «доказами передачі інформації обраних клієнтом ОСОБА_1 умов кредиту в електронному вигляді. Також до позовної заяви була додана належним чином засвідчена копія письмового доказу Візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору та оригінал Оферти на укладення Кредитного договору. Крім того, представник позивача долучив Кредитний договір з КЕП директора ТОВ «Бізнес Позика», Паспорт споживчого кредиту з КЕП директора ТОВ «Бізнес Позика» та знімки екрану щодо посилання на Правила у Кредитному договорі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.05.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 539558-КС-001 про надання кредиту з використанням інформаційно- телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2.1 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 33 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».
Строк, на який надається кредит, 24 тижні. Стандартна процентна ставка за кредитом: 1% в день, фіксована. Комісія за надання кредиту становить 6 600 грн.
Денна процентна ставка 0,87%.
Загальний розмір наданого кредиту: 33 000 грн. Строк дії договору: до 05.11.2025. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 81 552,60 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6 926,47% .
Сторонами в п. 4.2.2. Договору кредиту встановлений «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.
Згідно з п. 7.5 Договору у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000% річних від суми заборгованості в силу положень ст. 625 ЦК України.
Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5434.
До вказаного договору додані правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта. З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення.
Згідно з витягом із анкети ОСОБА_1 з інформаційно-телекомунікаційної системи, відповідачем вказано персональні дані, а також номер телефону та номер банківської картки для перерахунку коштів.
Згідно з підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів через платіжний сервіс ТОВ «ПрофітГід» 21.05.2025 було здійснено успішний переказ 33 000 грн на платіжну картку ОСОБА_1 .
Згідно з Інформацією з АТ «А-Банк» № 20.1.0.0.0/7-20260203/0119 від 05.02.2026 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку №НОМЕР_2  на яку 21.05.2025 зараховано 33 000 грн кредитних коштів, що підтверджується також рухом коштів по рахунку за період 21.05.2025-05.11.2025.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_1 зобов`язання за договором у повному обсязі не виконав, станом на 07.01.2026 виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 86 815 грн, в тому числі: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 24 500 грн, сума прострочених платежів по процентах - 41 935 грн, сума заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України - 15 840 грн, сума прострочених платежів за комісією - 4 540 грн.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону).

Щодо доводів представника відповідача про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що відповідач отримував одноразовий ідентифікатор для підписання електронного договору, пройшов належну ідентифікацію, ознайомився з умовами кредитного договору, суд зазначає наступне.
Як вбачається із розділу 3 Кредитного договору, договір укладається з використанням ІКС Кредитодавця, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом надання пропозиції укласти Договір (оферти) Кредитодавцем та її прийняття (акцептування) Позичальником. Договір укладається з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», інших нормативно-правових актів Національного банку України.
Так, для укладання Договору Позичальником вперше, в порядку встановленому Правилами та цим Договором, Позичальник надає Кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати Кредит, шляхом заповнення на Сайті Кредитодавця усіх граф відповідної форми Заявки вручну. Надаючи таку інформацію, Позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою Сайту Кредитодавця (Заявкою) та які необхідні для укладення Договору та реєстрації Позичальника в ІКС Кредитодавця. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних.
Після внесення особистих даних та проставлення відмітки (чекбокс) на Сайті Позичальник натискає кнопку «ДАЛІ», після чого на наступному етапі Позичальнику Кредитодавцем надсилається Одноразовий ідентифікатор на зазначений ним номер телефону для підтвердження внесених даних, після введення та підтвердження якого відбувається реєстрація Позичальника у ІКС Кредитодавця через Сайт Кредитодавця та формується Позичальнику його особистий розділ у ІКС Кредитодавця.
Після проведення дій, зазначених в п. 3.2.2. цього Договору, Позичальник має змогу подати Заявку на оформлення Кредиту та обрати бажану суму завдяки інструменту вибору суми (повзунку). Після вибору суми Позичальник повинен пройти авторизацію шляхом введення своїх персональних та паспортних даних та заповнення усіх полів Заявки вручну або пройти автоматичну авторизацію за допомогою системи BankID.
Після прийняття Кредитодавцем рішення про можливість укладення цього Договору, Позичальнику повідомляється про прийняте рішення шляхом надсилання повідомлення на зазначений ним номер телефону або шляхом відображення такої інформації в Особистому кабінеті.
У разі прийняття позитивного рішення Кредитодавцем на надання Кредиту, Позичальник зазначає реквізити електронного платіжного засобу Позичальника, з використанням якого він бажає отримати на рахунок Кредит.
Позичальник зобов`язаний вказати реквізити електронного платіжного засобу, що належать особисто йому, для можливості належного виконання Кредитодавцем своїх зобов`язань за цим Договором.
Після ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту, Позичальник підтверджує своє ознайомлення з умовами, викладеними в Паспорті споживчого кредиту шляхом введення Одноразового ідентифікатора, який надсилається Кредитодавцем Позичальнику.
Після підписання Паспорту споживчого кредиту в порядку, визначеному в п. 3.2.10. цього Договору, та ознайомлення з Пропозицією (офертою) укласти Договір, Позичальник підтверджує своє ознайомлення з умовами, викладеними в Пропозиції (оферті) укласти Договір шляхом введення Одноразового ідентифікатора, який надсилається Кредитодавцем Позичальнику каналом комунікації, що вказаний в п. 1.10 цього Договору та натисканням кнопки «підписую», що вважається підписанням Договору (акцептом).
Відповідно до п. 11.3 Договору, підписуючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
ТОВ «Бізнес позика» 21.05.2025 направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 539558-КС-001 про надання кредиту. 21.05.2025 ОСОБА_1 прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 539558-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.
Зазначені документи підписані позичальником електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-5434, надісланого на номер мобільного телефону відповідача відповідно до договору.
На підтвердження укладення в електронній формі договору про надання кредиту № 539558-КС-001 від 21.05.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 позивач надав його паперову копію, в якій зазначено усі реквізити відповідача, в тому числі паспортні дані, ідентифікаційний код, місце проживання, а також інформація щодо умов кредитування.
Факт надсилання одноразового ідентифікатора позичальнику підтверджується матеріалами справи, згідно яких, ОСОБА_1 був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) Товариства шляхом введення одноразового ідентифікатора, який направлений на номер телефону, вказаний відповідачем.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Оскільки кредитний договір укладений шляхом накладення електронного підпису відповідача, який ідентифікує його особу, договір вважається укладеним.
Наявні у справі докази свідчать не лише про технічний факт надсилання коду, а й про завершення процедури ідентифікації відповідача в електронній системі кредитора відповідно до умов Договору 539558-КС-001 від 21.05.2025 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Зокрема, даними анкети клієнта та візуальної послідовності дій клієнта, із зазначенням всіх персональних даних відповідача, а також всіх етапів оформлення та розгляду заяви в інформаційно-комунікаційній системі товариства із зазначенням дати та точного часу.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про укладення кредитного договору та ознайомлення відповідача з його умовами. Оскільки без здійснення відповідачем дій, зазначених, за яким цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства, договір не був би укладений сторонами, а тому цей правочин вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведених у постанові від 04.12.2023 у справі № 212/10457/21.
Суд, оцінивши та дослідивши матеріали справи, а також надані суду докази, вважає, що позов про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за кредитним договором № 539558-КС-001 від 21.05.2025 в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 24 500 грн слід задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як вбачається з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Щодо стягнення процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту, суд зазначає наступне.
Верховний Суд у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначив, що надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закону України «Про захист прав споживачів» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Умовами кредитного договору передбачено строк кредитування - 24 тижні; строк дії договору до 05.11.2025, стандартна процентна ставка за кредитом становить в день 1 %, комісія за видачу кредиту 6 600 грн.
Отже, умовами кредитного договору передбачено нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору та комісію за надання кредиту. Дані умови погоджені сторонами при укладенні договору.
Пунктом 2.5 Кредитного договору визначена комісія за надання кредиту у розмірі 6 600 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між сторонами договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, на що погодилась відповідач у справі.
Відповідно до розрахунку заборгованості за період користування кредитом відповідачем сплачено борг в сумі 20 500 грн, заборгованість по відсотках в межах строку кредитування становить 41 935 грн, сума прострочених платежів за комісією - 4 540 грн.
Посилання представника відповідача на те, що нараховані відсотки по кредиту є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
До цих засад віднесено свободу договору, справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон № 3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 13 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, починаючи: з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%.
Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору (укладений 21.05.2025), стандартна процентна ставка в день становить 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.
Пунктом 2.12 Кредитного договору встановлено розмір денної процентної ставки - 0,87%. Також зазначено, що денна процентна ставка розрахована за формулою.
Отже, нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до п.п. 2.4, 2.12 Договору як плата за користування кредитними коштами.
Із вказаними умовами договору відповідач погодився, підписавши кредитний договір.
З огляду на викладене, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Крім того, з огляду на положення ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» включення у договори із споживачем умов, які є несправедливими, є підставою для визнання таких умов недійсними.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Однак, відповідачем не надано доказів, які підтверджують оспорювання в судовому порядку, укладеного між ним та ТОВ «Бізнес Позика» кредитного договору, визнання його в судовому порядку недійсним, в цілому або в частині. Крім того, здійснюючи платежі на погашення заборгованості по кредиту, ОСОБА_1 фактично прийняв умови кредитування та виконував їх. При цьому відповідач зустрічних вимог про визнання кредитного договору недійсним в частині визначення розміру процентів за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» не заявлялося.
Отже, в силу вказаної вище презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) правомірність положень цього договору презюмується.

Що стосується нарахування заборгованості за процентами на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 15 840 грн, суд зазначає наступне.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заборгованість по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 15 840 грн та підлягають списанню позивачем у силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача.
Крім того, згідно з п. 4.4 Кредитного договору в разі надходження від позичальника платежу, що перевищує розмір періодичного платежу, визначеного графіком платежів, кредитодавець зараховує кошти в наступний період відповідно до графіку платежів. Згідно з п. 4.5 Кредитного договору у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитодавця у порядку черговості.
Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідач сплатив 660 грн, які зараховані позивачем на погашення заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України.
Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку, доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав, а тому суд відхиляє доводи представника відповідача щодо недоведеності розміру заборгованості за договором.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (п. 81 постанови Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру правові висновки Верховного Суду у постанові від 10.12.2025 у справі № 701/171/25.
Суд враховує, що принцип змагальності, закріплений у ст. 12 ЦПК України згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Простіше кажучи, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення.
При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.
Така правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.
Враховуючи вищенаведене, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість за Договором № 539558-КС-001 про надання кредиту від 21.05.2025 в розмірі 70 315 грн (24 500 грн тіло кредиту + 41 935 грн відсотки + 4 540 грн комісія - 660 грн сплачені відсотки відповідно до ст. 625 ЦК України).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 80,99 % (70 315 х 100 : 86 815) судовий збір слід стягнути в розмірі 2 156,28 грн (2 662,40 х 80,99 %: 100).
Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 83, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, -
у х в а л и в :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 539558-КС-001 про надання кредиту від 21.05.2025 в розмірі 70 315 (сімдесят тисяч триста п`ятнадцять) гривень.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 156 (дві тисячі сто п`ятдесят шість) гривень 28 (двадцять вісім) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (місцезнаходження - м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239);
Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складено 01 червня 2026 року.

Суддя О.М.Сосна