Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/302/26 Головуючий у суді І інстанції: Баранський Д.М.
Категорія: ст.130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2026 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький апеляційну скаргу адвоката Заборського О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2026, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 665 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.
Згідно постанови суду 22 січня 2026 року о 01.00 годині у м. Долинській, пров. Транспортний, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820». Результат 2,06 проміле. Тест 02741. З результатом згоден. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись із вказаним судовим адвокат Заборського О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою зарити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що стороною захисту у клопотанні про закриття провадження, згідно з протоколом зупинка транспортного засобу нібито відбулась 22.01.2026 року о 01:00:18. Разом із тим фактично долучений відеозапис починається о 01:01:20, тобто вже після моменту, який орган поліції визначає, як час зупинки транспортного засобу. На відеозаписі поліцейські підходять до вже нерухомого автомобіля, в якому перебуває ОСОБА_1 , однак сам момент руху автомобіля, момент його зупинки, момент керування саме ОСОБА_1 та момент безпосереднього сприйняття поліцейськими факту керування відеозаписом не зафіксовані.
Більше того, ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом та пояснював, що транспортним засобом фактично керував його син, а після заправки вони зупинились та пересіли. Ця версія захисту не була належним чином спростована стороною обвинувачення, а суд першої інстанції фактично відкинув її лише з мотивів суб`єктивної недовіри.
У протоколі про адміністративне правопорушення в пункті 10 «Технічний засіб відеозапису» зазначено технічний засіб з номером 11130130588. Проте фактично долучений до матеріалів справи відеозапис має інше позначення — 0000000 000000. На цю істотну невідповідність сторона захисту прямо звертала увагу суду першої інстанції.
Суд першої інстанції неправильно оцінив пояснення ОСОБА_1 та фактично визнав його винним на підставі неоднозначних фраз під час спілкування з поліцією
У клопотанні про закриття провадження сторона захисту звертала увагу суду на те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить належних відомостей про дату та час його складання, а чек-роздруківка з приладу «Drager Alcotest 6820» не має позначки, додатком до якого саме протоколу він є. Також у направленні на медичний огляд міститься позначка про доставляння ОСОБА_1 до медичного закладу, що суперечить фактичним обставинам справи та відеозапису.
Протокол містить істотні суперечності: у пункті 10 зазначено один технічний засіб відеозапису — 11130130588, тоді як фактично долучений відеофайл має інший ідентифікатор; час події у протоколі — 01:00:18, тоді як відеозапис починається о 01:01:20; протокол стверджує факт керування, однак відеозапис не фіксує ані руху, ані зупинки транспортного засобу; направлення містить відомості, які суперечать відеозапису; акт огляду має недоліки щодо часу та оформлення.
Суд першої інстанції фактично розглянув справу з обвинувальним ухилом і не застосував стандарт «доведення вини поза розумним сумнівом».

В поданій заяві захисник підтримав вимоги апеляційної скарги. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції – залишити без змін, з таких підстав.

Згідно п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, винність  ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 572353 від 22 січня 2026 року, яким підтверджується, що 22 січня 2026 року о 01.00 годині у м. Долинській, пров. Транспортний, 1, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину  ОСОБА_1 ;
- довідками інспектора сектору адміністративної практики КРУП ГУПН в Кіровоградській області про належність ОСОБА_1 транспортного засобу «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , а також те, що ОСОБА_1 22 січня 2026 року притягався до адміністративної відповідності;
- копіями посвідчення водія ОСОБА_1 ;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого огляд ОСОБА_2 проведено за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», результат 2,06 проміле в якому міститься підпис ОСОБА_1 в графі «згоден»;
- тестуванням на алкоголь № 2741, здійсненим приладом «Drager Alcotest 6820» № ARLK-0483. Результат склав 2,06‰;
- копією свідоцтва про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» ARLK-0483 чинне до 09.05.2026;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- відеозаписом на, на якому зафіксовано увімкнення відеозаписі в службовому транспортному засобі працівників поліції під час руху транспортного засобу. Після зупинки службового транспортного засобу, на відеозаписі відображено автомобіль «ВАЗ 2107», який стоїть на узбіччі з увімкненим двигуном. До водія цього автомобіля підійшов поліцейський та повідомив, що ведеться відеофіксація, а також про попереднє керування водієм заднім ходом та допущення зіткнення з контейнером. Поліцейський попросив у водія заглушити двигун автомобіля, повторно попередив про відеофіксацію, роз`яснив причину зупинки, запропонував надати посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Водію повідомлено про вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди. Водій просить виписувати йому штраф, стверджує, що є винуватим. Водій назвав своє місце проживання. Поліцейський повідомив водієві, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Водію запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820». Водій погодився пройти такий огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Далі водій особисто перевірив на герметичність спеціальний мундштук та з цього приводу не висловив будь-яких зауважень. Йому роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Здійснено попередній забір повітря. Алкоголю у цьому повітрі виявлено не було. Водій продув у спеціальний технічний прилад. Результат 2,06 проміле. Поліцейський запитав у водія чи згоден він з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, а він у свою чергу погодився з таким результатом. У медичний заклад водій їхати не бажає, оскільки погоджується з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. Водієві повідомлено про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснено його права, а водій повідомив, що права йому відомі. 
Водій погоджується, що здійснив наїзд на сміттєві баки. Водій повідомив, що народився 1974 року. Водій відмовився отримувати копію протоколу про адміністративне правопорушення. Водію повідомлено про відсторонення його від права керування транспортним засобом, а також про тимчасове вилучення посвідчення водія. Водій не заперечує, що перебуває у стані сп`яніння.
Після цього водій почав зазначати, що транспортним засобом не керував, а керував його син. Він у свою чергу пересів. Водію запропоновано ознайомитися з матеріалами справи. Водій поставав у матеріалах справи без зауважень свої підписи.
Отже, аналізуючи зміст відеозапису з місця події, можливо стверджувати, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки він особисто на місці події поліцейському про це зазначав. Поліцейський на місці водієві пояснював, що в нього є характерні ознаки алкогольного сп`яніння та у зв`язку із цим запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після згоди водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та встановлення за результатами огляду у нього стану алкогольного сп`яніння, водій погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці.
Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях  ОСОБА_1 порушень вимог п. 2.9 а) ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з п. 2 розділу 2 Інструкції №1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
В матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та його зупинили працівники поліції, добровільно погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, інспектор поліції у відповідності до інструкції з використання газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» провів огляд ОСОБА_1 , результат тесту показав позитивний результат – 2,06‰, з яким останній погодився, не заперечував перебування в стані алкогольного сп`яніння та відмовився їхати до закладу охорони здоров`я. 
А тому, вказані дії  ОСОБА_1 утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 

В матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити, дії працівників поліції на правомірність та відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.
Перевіркою інформації, яка зафіксована на диску відеозапису апеляційним судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції. Порушення порядку огляду також не було встановлено. 
Враховуючи те, що на відеозаписі повно та чітко зафіксовано порядок огляду ОСОБА_1 апеляційний суд не має сумнівів стосовно обставин правопорушення викладених у протоколі.
Доводи апеляції про те, що на відеозаписі не зафіксовано факт керування, як підставу для скасування судового рішення та закриття провадження у справі, судом не може бути враховано, оскільки на відеозаписі зафіксовано автомобіль «ВАЗ 2107», що стоїть на узбіччі з увімкненим двигуном за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який підтвердив як факт керування так і факт вчинення ним ДТП. 

Що стосується доводів апеляції про визнання відеозапису неналежним доказом. 
Так на думку адвоката Заборського О.В.оскільки до матеріалів справи долучений відеозапис, який має інше позначення ніж вказано у протоколі він є неналежним та не допустимим доказом. 
Разом з тим необхідно зазначити про те, що сам  ОСОБА_1 та адвокат Заборський О.В.не оспорюють дійсність даних зафіксовані на відеозаписі, а саме факт перебував ОСОБА_1 на водійському місці, факт надання їм пояснень щодо керування транспортним засобом, факт проходження огляду, а також згодою з результатом огляду. 
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
А тому, враховуючи те, що інформація яка міститься на відеозаписі не оспорюється жодними учасниками справи ні в суді першої та апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що докази, які містяться на диску є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Доводи апеляції про те, що суд першої інстанції не правильно оцінив пояснення ОСОБА_1 є такими, що знайшли своє підтвердження та спростовуються відеозапис в матеріалах справи з якого вбачать, що останній добровільно в присутності працівників поліції повідомляє про факт керування ним транспортним засобом, факт здійснення ним зіткнення з контейнером, добровільно пройшов огляд та погодився з результатом огляду.

Що стосується доводів про визнання чеку алкотестеру, акту огляду та направлення до закладу охорони здоров`я неналежним доказом. 
Так, на думку адвоката Заборського О.В.:
- акт огляду не містить відомостей про дату та час його складання;
- чек алкотестеру не містить відомості про протокол;
- направлення містить відомості про доставляння ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я.
Вказане на думку адвоката Заборського О.В. є підставою для визнання вказаний доказів неналежним доказами. 
Однак ,в матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити, дії працівників поліції на правомірність та відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.
Перевіркою інформації, яка зафіксована на диску відеозапису апеляційним судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції. Порушення порядку огляду також не було встановлено. 
Враховуючи те, що на відеозаписі повно та чітко зафіксовано порядок огляду ОСОБА_1 , а саме те, що він пройшов огляд результат огляду показав 2,06‰, погодився з результатом огляду та відмовився їхати до закладу охорони здоров`я суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що чек алкотестеру, акту огляду та направлення до закладу охорони є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Доводи апеляції про те, що суд першої інстанції розглянув справу з обвинувальним ухилом є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються безпосередньо постановою суду першої інстанції відповідно до якого суддя в ході розгляду справи ретельно дослідив, як письмові матеріли справи так і клопотання адвоката Заборського О.В., а висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення зроблений на підставі сукупної оцінки досліджених доказів по справі.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, з відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 чітко усвідомлював про складання відносно нього протоколу та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності, а також мав можливість пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. 

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив  ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях 
 ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Отже, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу адвоката Заборського О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2026 про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду    Р.А. Бондарчук