Справа №: 398/6205/25	

провадження №: 1-кп/398/248/26
ВИРОК
Іменем України 

"24" квітня 2026 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді ОСОБА_1 
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 
законного представника ОСОБА_6 
представника служби у справах дітей ОСОБА_7 
представника Ювенальної превенції ОСОБА_8 
психолога ОСОБА_9 

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025121060001306 від 08 серпня 2025року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, який проживає та зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю з дитинства, з базовою загальною середньою освітою, студента 2 курсу ДНЗ «Олександрійський професійний ліцей», раніше не судимо мого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, - 

ВСТАНОВИВ:

08.08.2025 о 08 годині 20 хвилин, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу в який відповідно до введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024,від 23.07.2024 №469/2024, від 28.10.2024 № 740/2024, від 14.01.2025 №26/2025, від 15.04.2025 №235/2025, від 14.07.2025 № 478/2025 затверджені Законами України від 15.03.2022 №2119-ІХ, від 21.04.2022 №2212-ІХ, від 22.05.2022 №2263-ІХ, від 15.08.2022 року №2500-ІХ, від 16.11.2022 №2738-ІХ, від 07.02.2023 №2915-ІХ від 02.05.2023 року №3057-ІХ, від 08.11.2023 №3429-IX, від 06.02.2024 №3564-IX, від 08.05.2024 №3684-IX, від 23.07.2024 № 3891-IX, 29.10.2024 №4024-IX, 14.01.2025 №26/2025, 15.04.2025 №235/2025, 15.07.2025 №4524-ІХ діє правовий режиму воєнного стану, перебуваючи в приміщенні «АТБ-маркету», що розташоване за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, вулиця Січових Стрільців, будинок 12, а саме біля кавового апарату у вказаному приміщенні помітив на столі шкіряний гаманець чорного кольору, де в цей момент в нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану. 
В подальшому, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи 08.08.2025 о 08 годині 20 хвилин, у вищевказаному місці, реалізуючи прямий умисел, діючи цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його дії носять таємний характер та є не помітними для власника майна та сторонніх осіб, достовірно розуміючи, що вказані речі та їх вміст мають матеріалу цінність, реалізуючи протиправні дії на таємне викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступу, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій заволодів шкіряним гаманцем чорного кольору, всередині якого знаходились банківська картка АТ «Ощадбанку» НОМЕР_1 , банківська картка АТ «ПУМБ» НОМЕР_2 та грошові кошти в загальній сумі 9120 гривень (дев`ять тисяч сто двадцять гривень), а саме купюрами номіналом 1000 гривень в кількості 6 (шести) з номерами ЛБ4620828, ВУ0436844, ГН1043751, АР8521525, ЕУ9708382, ВС8053477, купюрами номіналом 500 гривень (п`ятсот гривень) в кількості 5 (п`яти) з номерами ЕП1291794, ЕП1291791, ЕП2531968, ЕП1291793, ЕП1291779, купюрами номіналом 200 гривень (двісті гривень) в кількості 2 (двох) ЗГ9596958, АР8694964, купюрами номіналом 50 гривень (п`ятдесят гривень) в кількості 2 (двох) КЕ6022088, АП6073661, купюрами номіналом 20 гривень (двадцять гривень) в кількості 6 (шести) з номерами АП4073159, ГП7043916, ГП6525874, ВС2879507, ГЛ9476346, ГЛ9476346, котрі є власністю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майнову шкоду на загальну суму 9120 гривень (дев`ять тисяч сто двадцять гривень).
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю, розкаявся і надав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Просив суд суворо не карати.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без її участі, призначення покарання на розсуд суду. Цивільний позов не заявлений, матеріальних претензій не має, матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі. 
Ставити під сумнів достовірність та об`єктивність показань неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні підтвердив свою участь у таємному викрадені чужого майна, у суду немає підстав. 
Суд з`ясував та впевнився, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, що їхня позиція добровільна та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, а також дослідженням характеризуючих матеріалів відносно ОСОБА_5 .
Таким чином, суд прийшов до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доказано повністю зібраними по справі доказами, достовірність та істинність, яких обвинуваченим не заперечується, що дає суду підстави кваліфікувати його дії за ч.4 ст. 185 КК України,  як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття, та прийняття участі в «Програмі відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення», яка затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерством внутрішніх справ України, Офісом Генерального прокурора від 22 липня 2024 №2176/5/501/176 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 липня 2024 року за №1116/42461, свідчать про пом`якшуючі обставини та в свою чергу заходи проведені на виконання укладеної угоди Програми відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення» свідчать про наявні обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання для обвинуваченого суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_5 вчинив злочин, який відноситься до тяжкого злочину.
Згідно з досудовою доповіддю про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної Олександрійським районним відділом № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, відносно ОСОБА_5 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також низькій рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. ст. 76 КК України, та додатково п.п. 4, 6 ч. 3 ст. 76 КК України.
Суд приймає до уваги, те, що під час досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_5 взяв участь у пілотному проєкті «Програма відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення», затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України та Офісу Генерального прокурора від 22.07.2024 № 2176/5/501/176, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.07.2024 за № 1116/42461.
16.09.2025 отримано від Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги угоду від 16.09.2025 укладену між потерпілою ОСОБА_10 та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_5 .
Згідно вказаної угоди сторони досягли згоди щодо примирення між собою, узгоджено заходи ресоціалізації та розвитку, які успішно пройшов неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 .
Тобто, з урахуванням наявного віку неповнолітній ОСОБА_5 з урахуванням складної ситуації в якій опинився неповнолітній обвинувачений у зв`язку з вчиненим кримінальним правопорушенням, не тільки визнав вину, але і вжив активних дій, щодо розкаяння у вчиненому, що не тільки свідчить про правильні висновки зроблені неповнолітнім обвинуваченим, але і підтверджують обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Вивчивши особу обвинуваченого судом встановлено, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, є інвалідом з дитинства. 
Статтею 69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Перелічені вище пом`якшуючі відповідальність обставини та неповнолітній вік обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості скоєного, а тому суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що дасть можливість неповнолітньому обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення, що на думку суду буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, а саме наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання (вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття) та обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (взяття участі у пілотному проєкті «Програма відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення», затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України та Офісу Генерального прокурора від 22.07.2024 № 2176/5/501/176, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.07.2024 за № 1116/42461, вжиття заходів ресоціазізації та розвитку визначені програмою), обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин в неповнолітньому віці, а саме в віці 17 років.
Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) ( 2341-14) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК (2341-14). При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій 
тощо. Покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК ( 2341-14), не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, будучи неповнолітнім, суд враховує, що при здійсненні кримінального провадження щодо неповнолітніх необхідно забезпечувати точне й неухильне застосування діючого законодавства, керуватися, зокрема, Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року ("Пекінські правила").
Крім того, суд повинен ухвалювати судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК. Суд має максимально індивідуалізувати покарання, призначаючи його конкретній неповнолітній особі за конкретне кримінальне правопорушення. Індивідуалізація покарання є важливою вимогою принципового характеру, що передбачає персоніфікацію кримінальної відповідальності: вона настає лише щодо конкретної особи, яка вчинила злочин (статті 2, 18, 50 КК). Тому призначення покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи неповнолітнього та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.
Оскільки ОСОБА_5 щиро покаявся у вчиненому злочині, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, враховуючи позицію потерпілої, яка претензій не має та збитки якій відшкодовано повністю, з урахуванням досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, а саме низький рівень вчинення кримінальних правопорушень в майбутньому, умови виховання неповнолітнього, суд вважає, що необхідним й достатнім для попередження скоєння неповнолітнім обвинуваченим нових злочинів буде покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді 1 року пробаційного нагляду із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, визначених п.1,2,3 ч.2 ст. 59-1 КК України та п. 2, 4 ч.3 ст.59-1 КК України, тобто призначення основного покарання нижче від найнижчої межі з підстав, визначених вище. 
У кримінальному провадженні судових витрат не має. 
Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання залишити в силі до набрання вироку законної сили.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності ст.100 КПК України.
Цивільний позов потерпілою особою не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 66, 67, 69, 75 КК України, ст. ст. 368-371, 373 - 374 КПК України, суд –
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання на підставі ч. 1 ст. 69 КК України у виді  1 року пробаційного нагляду із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, визначених п.1,2,3 ч.2 ст. 59-1 КК України, а саме: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та визначені п. 2, 4 ч.3 ст. 59-1 КК України, а саме: 2) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля; 4)виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання залишити в силі до набрання вироку законної сили.
Речовий доказ по справі: 
- грошові кошти в загальній сумі 9120 гривень ( дев`ят тисяч сто двадцять гривень, номіналами 1000 гривень в кількості 6 купюр; 500 гривень в кількості 5 купюр;200 гривень в кількості 2; 50 гривень в кількості 2 купюр; 20 гривень в кількості 6, а саме:купюра номіналом 1000 гривень (одна тисяча гривень) ЛБ4620828;купюра номіналом 1000 гривень (одна тисяча гривень) ВУ0436844;купюра номіналом 1000 гривень (одна тисяча гривень) ГН1043751;купюра номіналом 1000 гривень (одна тисяча гривень) АР8521525;купюра номіналом 1000 гривень (одна тисяча гривень) ЕУ9708382;купюра номіналом 1000 гривень (одна тисяча гривень) ВС8053477;купюра номіналом 500 гривень (п`ятсот гривень) ЕП1291794;купюра номіналом 500 гривень (п`ятсот гривень) ЕП1291791;купюра номіналом 500 гривень (п`ятсот гривень) ЕП2531968;купюра номіналом 500 гривень (п`ятсот гривень) ЕП1291793;купюра номіналом 500 гривень (п`ятсот гривень) ЕП1291779;купюра номіналом 200 гривень (двісті гривень) ЗГ9596958;купюра номіналом 200 гривень (двісті гривень) АР8694964;купюра номіналом 50 гривень (п`ятдесят гривень) КЕ6022088;купюра номіналом 50 гривень (п`ятдесят гривень) АП6073661;купюра номіналом 20 гривень (двадцять гривень) АП4073159;купюра номіналом 20 гривень (двадцять гривень) ГП7043916;купюра номіналом 20 гривень (двадцять гривень) ГП6525874;купюра номіналом 20 гривень (двадцять гривень) ВС2879507;купюра номіналом 20 гривень (двадцять гривень) ГЛ9476346;купюра номіналом 20 гривень (двадцять гривень) ГЛ9476346,котрі належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - визнано речовими доказами постановою слідчого від 09.08.2025 та передано потерпілій під розписку - залишити останній за належністю як власнику.
- гаманець чорного кольору, банківську картку Ощадбанку НОМЕР_1 жовтого кольору та банківську картку ПУМБ НОМЕР_2 , котрі належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - визнано речовим доказом постановою слідчого від 09.08.2025 та передано потерпілій під розписку - залишити останній за належністю як власнику;
- оптичний диск (ДВД) з відеозаписом з камер внутрішнього відеоспостереження приміщення магазину АТБ-Маркет, що за адресою: м. Олександрія, вул. Січових Стрільців, будинок 12- визнано речовим доказом постановою слідчого від 16.08.2025 та зберігається при матеріалах кримінального провадження – зберігати при матеріалах цього кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: