П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/18940/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В`ячеслав Костянтинович 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
02 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Красилівської міської ради Хмельницької області до Хмельницької районної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Щиборівська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 Красилівська міська рада Хмельницької області звернулася до суду з позовом до Хмельницької районної ради, у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької районної ради від 20 квітня 2023 року № 42-11/2023 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) межі села Щиборівка Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області»;
- скасувати державну реєстрацію внесення 28 серпня 2023 року до Державного земельного кадастру відомостей про межі села Щиборівка Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, загальною площею 218,4666 га.
1.2 В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Рішенням Хмельницької районної ради від 20.04.2023 за №42-11/2023 "Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) межі села Щиборівка Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області" затверджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) межі села Щиборівка Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, згідно якого загальна площа села Щиборівка - 218,4666 га. Позивач вважає, що вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки приймаючи оскаржуване рішення, відповідачем не враховано відсутність всіх необхідних документів у проекті землеустрою щодо встановлення меж населеного пункту с. Щиборівка Хмельницького району Хмельницької області, а саме матеріалів погодження з Красилівською міською радою Хмельницької області, за рахунок території якої планується здійснити розширення меж населеного пункту. Відтак, оскаржуване рішення прийнято передчасно, за відсутності всіх необхідних документів. 
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 19 вересня 2018 року Щиборівська сільська рада затвердила Генеральний план населених пунктів ради (села Щиборівка, Мовчани, Радісне, Каламаринка) рішенням № 9, визначивши площу села Щиборівка у 218,4666 га, а 21 квітня 2021 року рішенням № 33 надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села на основі цього Генерального плану.
2.2 У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекстатус Груп» розробило проект землеустрою для встановлення (зміни) меж населеного пункту села Щиборівка Хмельницького району Хмельницької області.
2.3 20 квітня 2023 року Хмельницька районна рада прийняла рішення № 42-11/2023 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) межі села Щиборівка Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області» із загальною площею села 218,4666 га.
2.4 28 серпня 2023 року державний кадастровий реєстратор Головного управління Держгеокадастру у Харківській області вніс до ДЗК відомості щодо меж села Щиборівка Хмельницького району Хмельницької області на підставі зазначеного рішення Хмельницької районної ради, про що підготував та надав витяг з ДЗК про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць № НВ-6300501172023.
2.5 Вважаючи протиправним рішення районної ради, яким затверджено межі села Щиборівка, Красилівська міська рада звернулася до суду з цим позовом.
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.04.2025, позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Хмельницької районної ради від 20 квітня 2023 року № 42-11/2023 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) межі села Щиборівка Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області».
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
3.2 Суд першої інстанції в частині задоволених позовних вимог дійшов висновку що відповідач прийняв оскаржуване рішення за відсутності обов`язкового погодження з Красилівською міською радою, тобто без дотримання вимог ч. 7 ст. 46 Закону «Про землеустрій» та п. 1 ч. 3 ст. 186 ЗК України.
В частині відмовлених позовних вимог про скасування державної реєстрації внесення 28.08.2023 до Державного земельного кадастру відомостей про межі села Щиборівка площею 218,4666 га., суд першої інстанції констатував передчасність таких вимог та віднесення їх до компетенції державного реєстратора.
4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
4.1 Третя особа на стороні відповідача – Щиборівська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.04.2025 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В іншій частині, щодо відмови у позові – залишити рішення суду першої інстанції без змін.
4.2 В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновку суду першої інстанції обставинам справи. Стверджує, що оскаржуваним рішенням, розширення меж населеного пункту Щиборівка відбулось не за рахунок земель м. Красилів. Натомість рішення Красилівської міської ради №4 від 15.01.2021 яким затверджено Генеральний план міста Красилів в частині включення до нього спірної земельної ділянки є неправомірним. 
4.3 Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1 Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
1.2 Відповідно до частини другої статті 173 ЗК України межі населених пунктів встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць, які розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів.
1.3 Частиною сьомою статті 46 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (далі – Закон № 858-IV) та пунктом 1 частини третьої статті 186 ЗК України встановлено, що проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці підлягає обов`язковому погодженню сільськими, селищними, міськими, районними радами та районними державними адміністраціями, за рахунок території яких планується здійснити розширення її меж.
1.4 Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 у справі № 810/3401/17 сформував правовий висновок про те, що для правильного вирішення спору про межі населеного пункту необхідно встановити, за рахунок якої саме адміністративно-територіальної одиниці відбулось розширення меж. Відсутність погодження суб`єктом, за рахунок території якого здійснено розширення, є самостійною підставою для визнання відповідного рішення протиправним.
1.5 У постанові від 03.03.2020 у справі № 367/6388/16-а Верховний Суд зазначив, що у разі якщо межі населених пунктів не встановлені у порядку, визначеному ЗК України, судам належить виходити з фактичних меж населених пунктів. Відсутність реалізації компетентними органами своїх повноважень щодо встановлення меж населеного пункту не свідчить про фактичну відсутність таких меж.
1.6 Історією справи встановлено, що постановою Верховного Суду від 03.12.2024 у цій справі скасовані судові рішення судів попередніх інстанцій, якими в задоволенні позову було відмовлено, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Верховний Суд зазначив, що суди не оцінили зібрані докази та не встановили ключової обставини – наявності або відсутності перетину координат фактичних меж села Щиборівка та міста Красилів, від чого залежить наявність у Красилівської міської ради права на обов`язкове погодження проекту землеустрою. При цьому, Суд окремо зазначив на необхідності надати оцінку листу Хмельницької районної ради від 04 травня 2023 року №118/01-07, адресованому Щиборівському сільському голові.
1.7 Апелянт обґрунтовує доводи скарги тим, що суд першої інстанції не виконав вказівок Верховного Суду та не встановив фактичних меж обох населених пунктів шляхом отримання координатних даних, натомість спирався виключно на документи, що відображають позицію Красилівської міської ради. 
1.8 Колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, оскільки Верховний Суд у постанові від 03.12.2024 у цій справі вказав на необхідність встановити, чи існує перетин координат фактичних меж обох населених пунктів. Суд першої інстанції при повторному розгляді дослідив наявну в матеріалах справи доказову базу, яка у своїй сукупності є достатньою для встановлення цієї обставини без призначення додаткових процесуальних дій.
1.9 З листа Державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 12.10.2023 № 1367 (далі – лист ДП «ВНДПІЗ») вбачається, що за результатами аналізу фрагменту плану територій населених пунктів м. Красилів та с. Щиборівка встановлено два випадки взаємного перетину територій: в одному місці площею 40,2 га, в іншому – площею 7,4 га. Таким чином, загальна площа перетину становить 47,6 га. 
Доводи апелянта про те, що інформація в листі ДП «ВНДПІЗ» складена на основі незатверджених проектних документів, а не фактичних меж, колегія суддів відхиляє. Зі змісту листа вбачається, що проект землеустрою Красилівської міської ради розроблено з урахуванням генерального плану м. Красилів, розробленого у 1996 та 2021 роках, а площа населеного пункту відповідно до генерального плану становить 1 742,7 га і у проекті землеустрою практично не змінена (1 742,7100 га). Це свідчить про те, що проект землеустрою м. Красилів відтворює існуючі фактичні межі міста, а не здійснює їх розширення.
Натомість площа населеного пункту с. Щиборівка, відповідно до даних Держгеокадастру станом на 01.01.2017, становила 83,4 га. Проектна межа за оскаржуваним проектом землеустрою – 218,4666 га, тобто збільшення відбулось у 2,6 рази. Жодного документального обґрунтування, за рахунок яких саме земель відбулось таке збільшення, матеріали справи не містять. За відсутності доказів того, що збільшення відбулось виключно за рахунок земель, що не входять до фактичних меж міста Красилів, а при наявності листа незалежної профільної установи із землеустрою про перетин меж площею 47,6 га, суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов того, що розширення відбулось, у тому числі, за рахунок фактичної території міста Красилів.
Викопіювання з кадастрової карти наглядно відображає перетин меж обох населених пунктів з урахуванням останніх проектів землеустрою рад. (т. 1 а.с. 41-42)
1.10 Апелянт посилається на проект формування територій і встановлення меж Щиборівської сільської ради 1993 року, стверджуючи, що фактичні межі сільської ради були встановлені саме тоді, а збільшення площі с. Щиборівка відбулось виключно за рахунок земель, що перебувають в адміністративних межах сільської ради.
Однак ні відповідач, ні апелянт на підтвердження цих доводів не надали суду достовірних і верифікованих координатних даних меж Щиборівської сільської ради станом на 1993 рік, які б унеможливлювали їх накладення на межі міста Красилів. Сам лише факт затвердження відповідного проекту у 1993 році не спростовує встановлених даних про перетин меж. Красилівська міська рада також не надала документів про фактичні межі міста до 2021 року, проте це не звільняє суд від обов`язку оцінити наявну доказову базу у сукупності.
1.11 Верховний Суд у постанові від 03.12.2024 у цій справі вказав на те, що відсутність встановлення меж міста Красилів у встановленому законом порядку не означає відсутності фактичних меж. Документальне підтвердження фактичних меж міста – зокрема, через розташування вулиць, суб`єктів господарювання та забудови – є допустимим доказом фактичних меж у розумінні постанови Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 367/6388/16-а.
1.12 Апелянт зазначає, що кадастрові номери спірних земельних ділянок (що починаються на 6822789500) свідчать про їх розташування в адміністративних межах Щиборівської сільської ради. 
Колегія суддів зазначає, що кадастрові номери земельних ділянок відображають їх приналежність до певної адміністративно-територіальної одиниці на момент їх присвоєння. Однак у ситуації, коли межі обох населених пунктів є фактично неузгодженими, а їх координати перетинаються, кадастровий номер ділянки не може бути єдиним чи вирішальним доказом для встановлення того, за рахунок чиїх земель здійснено розширення.
1.13 Третя особа на стороні відповідача посилається на те, що Генеральний план населених пунктів Щиборівської сільської ради затверджений у 2018 році, тобто раніше від Генерального плану м. Красилів (2021 рік), і є чинним. З цього апелянт робить висновок про пріоритет Генплану Щиборівської ради щодо спірних земель.
Однак такі доводи не можуть братись до уваги, оскільки Генеральний план населеного пункту відповідно до статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є містобудівною документацією, що визначає принципові рішення розвитку, планування та забудови населеного пункту. Він не є документом, що встановлює межі суміжного населеного пункту та не набуває юридичної сили щодо земель, які не входять до відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Наявність двох генеральних планів, кожен з яких включає спірну територію, лише підтверджує наявність спору щодо меж та необхідність погодження між сторонами – але не надає Щиборівській сільській раді права ігнорувати відмову Красилівської міської ради у погодженні проекту землеустрою.
1.14 Суд першої інстанції правильно констатував порушення обов`язкової процедури погодження проекту землеустрою. 
Красилівська міська рада рішенням від 12.08.2021 №26 відмовила Щиборівській сільській раді у погодженні проекту землеустрою, вказавши на наявність спірних питань щодо меж населених пунктів та накладення проектних меж с. Щиборівка на фактичні межі міста Красилів. Ця відмова є обґрунтованою, ухваленою компетентним органом на підставі закону та матеріалів проекту і не оскаржувалась.
Частина сьома статті 46 Закону № 858-IV не передбачає можливості затвердження проекту землеустрою щодо зміни меж населеного пункту при наявності обґрунтованої відмови у погодженні з боку органу місцевого самоврядування, за рахунок якого планується розширення. Закон не містить механізму «подолання» такої відмови районною радою без вирішення спірного питання по суті.
Враховуючи відмову у погодженні Проекту землеустрою щодо зміни межі населеного пункту м. Красилів Хмельницького району Хмельницької області, висловлену в Рішенні позачергової десятої сесії Щиборівської сільської ради №14 від 12 жовтня 2021 року, наявність спірного питання щодо визначення фактичних меж існує між сторонами до прийняття оскарженого рішення відповідача. Наявність взаємного спору підтверджує висновок про неправомірність одностороннього затвердження районною радою проекту землеустрою, який зачіпає спірну територію, без вирішення цього спору по суті.
Крім того, листом від 04.05.2023 № 118/01-07 Хмельницька районна рада повідомила Щиборівського сільського голову про те, що спірне питання між радами планується розглянути на засіданні профільної комісії районної ради з питань земельних відносин, що зумовило затримку видачі рішення від 20.04.2023 №42-11/2023. Тобто сам Відповідач визнав наявність невирішеного спору між радами і зобов`язався розглянути його. Проте, це питання по суті не розглянуто і жодного рішення не прийнято. Такі дії суперечать принципу правової визначеності та добросовісності здійснення владних повноважень.
1.15 Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
1.16 Хмельницька районна рада не надала суду жодних пояснень, заяв чи клопотань при повторному розгляді справи, хоча ухвалою від 23.12.2024 їй було надано строк для цього. Відповідач не спростував доводів позивача, не надав документів на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення, зокрема: не надав доказів відсутності перетину меж населених пунктів; не надав документів на підтвердження джерел земель, за рахунок яких площа с. Щиборівка збільшилась у 2,6 рази; не надав доказів того, що спірне питання було врегульовано до прийняття рішення. За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог, в тому числі, з огляду на недоведеність Відповідачем правомірності свого рішення.
1.17 Враховуючи сукупність доказів та фактичних обставин справи, а саме те, що площа населеного пункту м. Красилів відповідно до нового проекту землеустрою фактично не змінилась (1 742,7 га за генпланом та 1 742,7100 га за проектом землеустрою). Натомість площа с. Щиборівка за даними Держгеокадастру (83,4 га) та за оскаржуваним проектом землеустрою (218,4666 га) відрізняється на 135,0666 га – тобто у 2,6 рази. Таке непропорційне збільшення в умовах наявності суміжного населеного пункту та листа ДП «ВНДПІЗ» з викопіюванням з кадастрової карти про перетин меж на 47,6 га, логічно та доказово свідчить про те, що розширення відбулось, у тому числі, за рахунок земель, які фактично належать до території міста Красилів. Апелянт не надав жодного альтернативного розрахунку чи схеми, яка б підтверджувала, що 135 га збільшення площі земель, є виключно землями сільської ради.
На підтвердження фактичних меж міста Красилів також свідчить розташування по вул. Будівельна у м. Красилів суб`єктів господарювання, зареєстрованих за адресою «м. Красилів»: ТОВ «Агродім-4», ТОВ «Гарт», Красилівської районної спілки споживчих товариств, ПАТ «Автомобільні дороги України». Прийняття оскаржуваного рішення фактично призвело до того, що об`єкти нерухомості, зареєстровані в державному реєстрі за адресою «м. Красилів», опинились у межах с. Щиборівка, що безпосередньо порушує права третіх осіб і є наслідком недотримання встановленої законом процедури погодження.
1.18 Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
2.3 Понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.