ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року Чернігів Справа № 620/8369/25 
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, в якому просить:
- визнати протиправним та скасування рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.04.2025 №763 про відмову в наданні компенсації громадянину ОСОБА_1 за знищений об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати пп.2.2. пункту 2 Рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 23.04.2025 №196, яким затверджено рішення комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України про відмову у наданні компенсації за знищені об`єкти ОСОБА_1 за заявою №ЗВ-22.03.2025-179974 (рішення від 17.04.2025 №763).
- зобов`язати Виконавчий комітет Чернігівської міської ради забезпечити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 22.03.3025 про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В обгрунтування позову вважає, що відповідач протиправно відмовив у надані компенсації за пошкоджене майно у зв`язку з виявлнням недостовірних даних, зазначених у заяві про наданн компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна. Як наслідок, рішення Комісії від 17.04.2025 №763 є протиправним і підлягає скасуванню.
Суд ухвалою від 06.08.2025 відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
У встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відповідач подав відзив на позов, в якому наголосив, що право власності на об`єкт нерухомого майна, що був знищений, набуто після його руйнування. Також вказав, що в ході розгляду заяви Комісією було встановлено відсутність рішення про присвоєння адреси об`єкту, відсутність наданою будівельного паспорту забудови земельної ділянки для об`єкту, відсутність дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, а також належність земельної ділянки об`єкта за цільовим призначенням до земель для ведення садівництва, а не під житлову забудову.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії № НОМЕР_1 . 
15.01.2015 за договором купівлі-продажу позивач придбав у ОСОБА_2 земельну ділянку № НОМЕР_2 , площею 0,0789, що знаходиться на землях Чернігівської міської ради, садівниче товариство «Озерне»
Земельна ділянка, яка відчужується за даним договором належить продавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№879701.
Обставина перебування у власності позивача земельної ділянки підтверджується ділянки підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.01.2015 №32245041.
На вказаній ділянці позивач збудував садовий будинок загальною площею 113,1 кв. м, на який 22.02.2022 виготовлено технічний паспорт (а.с.26-31). Однак, у зв`язку з початком повномаштабного вторгнення на територію України, позивач відомості про право власності на вказаний вище садовий (дачний) будинок АДРЕСА_1 до Державного реєстру речових прав не вніс. Вказані обставинами сторонами не заперечуються.
Внаслідок бойових дій в лютому 2022 року на території міста Чернігова та області будинок позивача зазнав руйнації. Зокрема, 28.02.2022 працівниками поліції було зафіксоване пошкодження об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та за вказаним фактом порушено кримінальне провадження.
В подальшому, 19.06.2023 суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_3 знову виготовлений технічний паспорт на садовий (дачний) будинок в Садівничому товаристві «Озерне» будинок АДРЕСА_1 та 04.07.2023 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме садовий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 06.07.2023 №338235814. 
Згідно Технічного звіту за результатами обстеження технічного стану садового будинку у зв`язку з пошкодженням внаслідок поза проектних впливів (воєнних дій) №220ТО від 11.07.2023 - технічний стан об`єкту садового будинку АДРЕСА_1 аварійний, надається перелік невідкладних ремонтно - відновлювальних робіт, категорія пошкоджень об`єкта — III, об`єкт не придатний для використання за цільовим призначенням: наявні пошкодження несучих конструкцій, рекомендовано виконання невідкладних робіт щодо демонтажу деформованої конструкції наземної частини садового будинку з подальшим її відновленням шляхом реконструкції. До початку проведення демонтажних робіт необхідно забезпечити тимчасову фіксацію уражених вертикальних несучих елементів.
22.03.2025 засобами порталу ДІЯ позивачем була подана заява на отримання грошової компенсації за зруйнований будинок, реєстраційний номер заяви №ЗВ-22.ОЗ.2025-179974.
17.04.2025 комісією з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією рф проти України прийнято рішення №763, яким відмовлено ОСОБА_1 в надані компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з виявленням недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.
Згідно відповіді на адвокатський запит, виконавчий комітет Чернігівської міської ради письмово повідомив позивача, що у постанові Кабінету Міністрів України №600 міститься вимога щодо підтвердження права власності на знищене майно. Зокрема пункт 2-1 цієї постанови передбачає що для отримання компенсації особа повинна надати документи, які підтверджують її право власності на об`єкт нерухомого майна, знищений внаслідок бойових дій, терористичних актів або диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України. На думку відповідача це право власності має бути зареєстроване в установленому законом порядку до 24 лютого 2022 року.
Також повідомлено, що відповідно до інформації наданої Управлінням архітектури та містобудування Чернігівської міської ради з січня 2011 року по теперішній час будівельний паспорт забудови земельної ділянки в садівничому товаристві «Озерне», буд. 24 ОСОБА_1 не надавався. Крім того, згідно з інформацією наданою Управлінням державного архітектурно - будівельного контролю Чернігівської міської ради відомості щодо реєстрації дозвільних документів на початок виконання будівельних робот та документів про прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва за вищевказаною адресою відсутні.
Також зазначено, що відповідно витягу з Державного реєстру речових прав, право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстроване 04.07.2023, що обумовлює обґрунтований сумнів щодо фактичного володіння майном на відповідну дату та виключає можливість компенсації.
Не погодившись із рішеннями Комісії позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зважає на таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Питання, що стосуються надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, регулюються Законом України від 23.02.2023 № 2923-ІХ.
Відповідно до терміну, визначеного в пункті 6 частини першої статті 1 Закону України від 23.02.2023 № 2923-ІХ, пошкоджені об`єкти нерухомого майна - об`єкти нерухомого майна, які розташовані в Україні та пошкоджені внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та можуть бути відновлені шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції чи реставрації, відновлення яких є економічно доцільним:
а) квартири, інші житлові приміщення в будівлі, будинки садибного типу, садові та дачні будинки;
б) об`єкти будівництва (будинки садибного типу, садові та дачні будинки), в яких на момент пошкодження зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт;
в) складові частини об`єктів будівництва (квартири, інші житлові приміщення в будівлі), які після прийняття в експлуатацію є самостійними об`єктами нерухомого майна, за умови що на момент пошкодження в об`єкта будівництва зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо якого отримано право на виконання будівельних робіт;
г) спільне майно багатоквартирного будинку, відмінне від земельної ділянки;
Відповідно до пункту першого статті 2 Закону України від 23.02.2023 №2923-ІХ отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна (далі - отримувачі компенсації): фізичні особи - громадяни України, які є:
а) власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна;
б) замовниками будівництва - у разі отримання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом «б» пункту 6 частини першої статті 1 Закону України від 23.02.2023 №2923-ІХ, або за знищені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом «б» пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 23.02.2023 №2923-ІХ;
в) власниками спеціального майнового права на неподільні житлові об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти житлової нерухомості або особами, які сплатили часткову ціну такого об`єкта та на користь яких зареєстровано обтяження речових прав на такий об`єкт відповідно до Закону України «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому», - у разі отримання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом «в» пункту шостого частини першої статті 1 Закону України від 23.02.2023 №2923-ІХ, або за знищені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом «в» пункту четвертого частини першої статті 1 Закону України від 23.02.2023 №2923-ІХ;
г) особами, які здійснили інвестування/фінансування будівництва об`єктів будівництва, щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт до набрання чинності Законом України «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому», - у разі отримання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом «в» пункту шостого частини першої статті 1 Закону України від 23.02.2023 №2923- ІХ, або за знищені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом «в» пункту четвертого частини першої статті 1 цього Закону;
г) членами житлово-будівельних (житлових) кооперативів, які викупили квартиру, інше житлове приміщення в будівлі, будинок садибного типу, садовий або дачний будинок кооперативу, але не оформили право власності на нього, - у разі отримання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктами «а»-«в» пункту 6 частини першої статті 1 цього Закону, або за знищені об`єкти нерухомого майна, визначені пунктом 4 частини першої статті 1 цього Закону;
д) спадкоємцями осіб, визначених підпунктами «а»-«ґ» пункту першого статті 1 Закону України від 23.02.2023 №2923-ІХ.
Водночас, частиною 3 статті 2 Закону від 23.02.2023 №2923-ІХ встановлено, що отримувачами компенсації не можуть бути:
1) особи, до яких застосовано санкції відповідно до Закону України "Про санкції";
2) особи, які мають судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених розділом I "Злочини проти основ національної безпеки України" Особливої частини Кримінального кодексу України;
3) спадкоємці щодо пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна, які належали за життя спадкодавцям, визначеним пунктами 1 і 2 цієї частини.
Аналогічний перелік осіб, які не можуть бути отримувачами компенсації за знищене/ пошкоджене майно, встановлено пунктом 4 Порядку №381.
Отже, законодавцем встановлено вичерпний перелік осіб, які не можуть бути отримувачами відповідної компенсації.
Судом не встановлено, а відповідачами не доведено, що позивач є особою, яка не може бути отримувачем компенсації відповідно до частини 3 статті 2 Закону від 23.02.2023 №2923-ІХ.
Таким чином, позивач не входить до переліку осіб, які не можуть бути отримувачами компенсації відповідно до приписів Закону №2923-IX від 23.02.2023.
Згідно зі ст.3 Закону №2923 для розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради (далі - виконавчий орган ради), військова адміністрація населеного пункту або військово-цивільна адміністрація населеного пункту утворює Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації), як консультативно-дорадчий орган та затверджує положення про роботу такої Комісії.
Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами.
Персональний склад Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації затверджується розпорядчим актом виконавчого органу ради, військової адміністрації населеного пункту або військово-цивільної адміністрації населеного пункту.
Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації:
надає отримувачам компенсації вичерпну інформацію та консультації з питань отримання компенсації;
здійснює розгляд питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, у тому числі: приймає рішення про надання/відмову в наданні компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна; приймає рішення про наявність/відсутність у спадкодавця правових підстав для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, яке надається протягом 30 календарних днів з дня отримання запиту від спадкоємця або нотаріуса, який завів спадкову справу;
заслуховує на своїх засіданнях інформацію посадових осіб державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, експертів, оцінювачів, суб`єктів оціночної діяльності, виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, представників міжнародних організацій, інших осіб з питань, що належать до її компетенції;
одержує від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності документи та/або інформацію, необхідні для прийняття рішення про надання компенсації (у тому числі з метою поновлення втрачених документів, необхідних для прийняття рішення про надання компенсації);
утворює для виконання покладених на неї завдань тимчасові робочі групи (за потреби);
проводить наради, здійснює інші заходи та вирішує питання, що належать до її компетенції;
виконує інші повноваження, що випливають з покладених на неї завдань.
Матеріально-технічне забезпечення діяльності Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації здійснюється відповідним виконавчим органом ради, військовою адміністрацією населеного пункту або військово-цивільною адміністрацією населеного пункту.
Відповідно до ч.1 та 2 ст.4 Закону №2923 заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна подається до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, уповноваженої розглядати заяви про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на відповідній території. Така заява подається під час дії воєнного стану та протягом одного року з дня його припинення або скасування на території, на якій розташований (розташовувався) знищений об`єкт нерухомого майна.
Заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна подається щодо кожного знищеного об`єкта нерухомого майна окремо.
Заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна може бути подана до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації:
в електронній формі - засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг;
у паперовій формі - через центр надання адміністративних послуг, орган соціального захисту населення або нотаріуса.
Частиною 7 цієї статті визначений перелік документів, які додаються до заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме щодо знищеного об`єкта нерухомого майна, визначеного підпунктом "а" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо отримувачем компенсації є власник об`єкта нерухомого майна, - копія документа, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, якщо право власності на відповідний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).
Документи, визначені цією частиною, засвідчуються особистим підписом заявника або його електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Відповідно до ст.6 Закону №2923 розгляд заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації включає:
встановлення наявності/відсутності підстав для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна;
встановлення наявності/відсутності пріоритетного права на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна;
збирання документів та/або інформації, необхідних для прийняття рішення про надання компенсації.
Відповідно до ч.6 ст.6 Закону №2923 підставами для відмови у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна є:
подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна особою, яка не може бути отримувачем компенсації відповідно до цього Закону або не має повноважень для подання заяви;
виявлення недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна;
подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна після спливу строку, визначеного частиною першою статті 4 цього Закону.
Рішення про надання/відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна підлягає затвердженню рішенням виконавчого органу ради, військової адміністрації населеного пункту або військово-цивільної адміністрації населеного пункту протягом п`яти календарних днів з дня прийняття Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації такого рішення.
Копія рішення про надання/відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна завантажується посадовою особою виконавчого органу ради, військової адміністрації населеного пункту або військово-цивільної адміністрації населеного пункту до Реєстру пошкодженого та знищеного майна протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття.
Судом встановлено, що позивач є власником садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , площею 113,1 кв. м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №338235814 від 06.07.2023.
Відповідно до підпункту «а» пункту 6 частини першої статті 1 Закону України від 23.02.2023 №2923-ІХ пошкоджені об`єкти нерухомого майна - об`єкти нерухомого майна, які розташовані в Україні та пошкоджені внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та можуть бути відновлені шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції чи реставрації, відновлення яких є економічно доцільним: квартири, інші житлові приміщення в будівлі, будинки садибного типу, садові та дачні будинки.
Тобто, якщо особа підтверджує своє право власності відповідного об`єкта нерухомого майна, а також факт його пошкодження чи знищення внаслідок збройної агресії рф, вона має право на отримання компенсації відповідно до Закону України №2923-ІХ.
Беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи норми Закону України від 23.02.2023 №2923-ІХ які передбачають, що отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна є власники пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є особою, яка має право на отримання компенсації за пошкоджений/знищений об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 .
Водночас, Закон України від 23.02.2023 №2923-ІХ не містить вимоги щодо обов`язкової державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна саме до моменту його пошкодження чи знищення. Таких обмежень не містить і Порядок №600, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2023 №600. Натомість Закон прямо передбачає можливість отримання компенсації власником відповідного об`єкта нерухомого майна у випадках, визначених підпунктом «а» пункту 6 частини першої статті 1 цього Закону.
А отже, посилання відповідача у своєму відзиві на проведення реєстрації права власності після руйнації нерухомого об`єкта на увагу не заслуговують.
Не заслуговують на увагу і посилання відповідача на те, що в ході розгляду заяви Комісією було встановлено відсутність рішення про присвоєння адреси об`єкту, відсутність наданою будівельного паспорту забудови земельної ділянки для об`єкту, відсутність дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, а також належність земельної ділянки об`єкта за цільовим призначенням до земель для ведення садівництва, а не під житлову забудову, оскільки зазначене жодним чином не спростовує факту перебування у праві власності позивача садового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав.
Також не заслуговують на увагу посилання відповідача на обґрунтованих сумнівів щодо фактичного володіння майном станом на дату пошкодження, оскільки вказані обставини спростовуються надим договором купівлі-продажу від 15.01.2015, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.01.2015 №32245041 на земельну ділянку, технічним паспортом від 22.02.2022 (актуальний один рік з дати проведення технічної інвентаризації), фіксацією пошкоджень за заявою позивача, внаслідок чого відкрито кримінальне провадження, аналогічним технічним паспортом від 19.06.2023.
Так, у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України виконавчого комітету Чернігівської міської Ради від 17.04.2025 №763 про відмову в наданні компенсації громадянину ОСОБА_1 за знищений об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, садове товариство «Озерне», 24, а також пп. 2.2. пункту 2 Рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 23.04.2025 №196, яким затверджено рішення комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України про відмову у наданні компенсації за знищені об`єкти ОСОБА_1 за заявою №ЗВ-22.03.2025 – 179974.
Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.
На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. 
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Слід зазначити, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (стаття 2 КАС України). Відтак, обираючи спосіб захисту прав позивача, суди мали б зважати на ефективність такого захисту.
Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту, згідно з якою засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13 Конвенції, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).
Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), п. 95).
При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення від 24.07.2012 у справі "Джорджевич проти Хорватії", п. 101; рішення від 06.11.1980 у справі "Ван Остервійк проти Бельгії", п.п. 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин кожної конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.
Частиною 4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Враховуючи, що відповідачем не досліджено всі обставини, викладені у заяві, не прийнято належним чином вмотивоване рішення про відмову або про надання компенсації, суд приходить до висновку про наявність в цьому випадку дискреції Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України.
А отже, належним та ефективним способом захисту прав позивача в даному випадку, є зобов`язання повторно розглянути заяву про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.
При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасування рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.04.2025 №763 про відмову в наданні компенсації громадянину ОСОБА_1 за знищений об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати протиправним та скасувати пп.2.2. пункту 2 Рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 23.04.2025 №196, яким затверджено рішення комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України про відмову у наданні компенсації за знищені об`єкти ОСОБА_1 за заявою №ЗВ-22.03.2025-179974 (рішення від 17.04.2025 №763).
Зобов`язати Виконавчий комітет Чернігівської міської ради забезпечити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 22.03.3025 про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач – Виконавчий комітет Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, буд. 7, м. Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14000, код ЄДРПОУ 04062015). 

Повне рішення суду складено 07.05.2026.

Суддя Л.О. Житняк