ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року	справа № 380/23820/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Крутько О.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд: 
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885, адреса: м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) щодо нездійснення мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) перерахунку пенсії за віком на підставі заяви від 07.08.2025 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885, адреса: м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) прийняти рішення щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на підставі заяви від 07.08.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – Відповідач) та отримує пенсію за віком. 07.08.2025 позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. 25.08.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивачку про відсутність підстав для перерахунку пенсії. Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Ухвалою судді від 12.12.2025 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні з 18.01.2001. Пенсію призначено за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», яку з 01.01.2004 перераховано згідно норм Закону № 1058. Заявник не працює. Загальний (страховий) стаж який враховано для обчислення розміру пенсії становить 30 років 07 місяців 29 днів, в т. ч. робота за списком №1 - 05 років 06 місяців 25 днів, врахований по 21.08.2008. Коефіцієнт страхового стажу – 0,30583. Середньомісячний заробіток обчислений за період роботи з 01.10.1981 по 30.09.1986 та за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.08.2008 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати – 0,77645. В результаті проведеного перерахунку пенсії з 01.03.2025 середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 становить 6921,14 грн. (8913,83 грн.*0,77645 – індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсії ОСОБА_1 на 01.08.2025 становить 3323,00 грн., в т. ч.: 2116,69 грн. – розмір пенсії за віком (6921,14*0,30583); 244,31 грн. – доплата до прожиткового мінімуму 2361,00 грн.; 211,67 грн. – доплата за понаднормовий стаж за 10 років (2116,69*10%); 750,33 грн. – доплата особам, яким не виповнилось 70 років. Розмір пенсії обчислений вірно, відповідно до норм чинного пенсійного законодавства і нормативно-правових актів України. Враховуючи, що за даними Реєстру застрахованих осіб з вересня 2008 року відсутні дані про нараховану заробітну плату позивачки та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду України, підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області. 18.01.2001 їй призначено пенсію за віком.
07.08.2025 позивачка звернулася із заявою до відповідача, просила здійснити перерахунок пенсії за віком.
Листом від 12.11.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні з 18.01.2001. Їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», яку з 01.01.2004 перераховано згідно норм Закону № 1058. Заявник не працює. Загальний (страховий) стаж який враховано для обчислення розміру пенсії становить 30 років 07 місяців 29 днів, в т. ч. робота за списком №1 - 05 років 06 місяців 25 днів, врахований по 21.08.2008. Коефіцієнт страхового стажу – 0,30583. Середньомісячний заробіток обчислений за період роботи з 01.10.1981 по 30.09.1986 та за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.08.2008 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати – 0,77645. В результаті проведеного перерахунку пенсії з 01.03.2025 середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 становить 6921,14 грн. (8913,83 грн.*0,77645 – індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсії ОСОБА_1 на 01.08.2025 становить 3323,00 грн., в т. ч.: 2116,69 грн. – розмір пенсії за віком (6921,14*0,30583); 244,31 грн. – доплата до прожиткового мінімуму 2361,00 грн.; 211,67 грн. – доплата за понаднормовий стаж за 10 років (2116,69*10%); 750,33 грн. – доплата особам, яким не виповнилось 70 років. Підстави для проведення перерахунку відсутні, оскільки за даними Реєстру застрахованих осіб з вересня 2008 року відсутні дані про нараховану заробітну плату та сплачені страхові внески.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом №1058-IV.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно зі статтею 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
За приписами частин 1,2 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
Згідно з абзацом 2 пункту 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій”, з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Відповідно до частин 2,4 статті 42 Закону №1058-IV для забезпечення індексація пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
У разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Згідно із пунктом 3 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого Постановою правління ПФУ від 18.05.2018 №10-1, перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії:
1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;
2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії. Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.
З аналізу наведених норм вбачається, що перерахунок пенсії проводиться з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що визначена частиною другою статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше.
Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні та з 18.01.2001 отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-VI.
З 01.03.2025 позивачці проведено перерахунок пенсії.
В даному випадку не відбулося зміни виду отримуваної пенсії, оскільки позивачка з моменту призначення отримує пенсію за віком. Відтак, у органів Пенсійного фонду України не виникає обов`язку застосувати при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, тобто за 2022, 2023, 2024 роки.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №334/13/16-а, від 17.05.2021 у справі №185/1473/17, від 18.11.2020 у справі №522/1916/17 та від 21.10.2021 у справі №2-а-2430/11, які в силу частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковими для врахування у даній справі.
Нормами статті 42 Закону № 1058-ІV передбачено, що перерахунок пенсії проводиться зі застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
До того ж, Законом № 1058-ІV пенсіонерам з метою збільшення розміру пенсій передбачено проведення індексації. Для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Враховуючи викладене, показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії, а не при її перерахунку. Саме даний механізм враховує підвищення показника середньої заробітної плати в Україні, що має враховуватися під час перерахунку.
Отже, з урахуванням проаналізованих вище положень частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону № 1058-ІV, підстави для застосування під час перерахунку пенсії позивача показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки відсутні.
Враховуючи вищезазначене вимоги позивачки є такими, що не підлягають до задоволення.
Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно статей 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно частин першої-третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів протиправність оскаржуваних дій.
Керуючись статтями 2, 5, 9, 72-77, 90, 162, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ЄДРПОУ: 13814885) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Крутько Олена Василівна