ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2026	 	Справа № 904/1577/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Мороз В.В.

за позовом Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області, м.Жовті Води Дніпропетровська область в інтересах держави в особі Саксаганської сільської ради Кам"янського району Дніпропетровської області, с.Саксагань, Кам"янський район, Дніпропетровська область 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернові Мандри", м.Житомир 
про внесення змін до пункту 9 договору оренди землі від 29.12.2018 

Представники:
Прокурор: Бурлаченко О.Л., посвідчення №077723
Від Позивача: представник не з`явився
Від Відповідача: представник не з`явився

СУД ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог

Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області, м.Жовті Води Дніпропетровська область в інтересах держави в особі Саксаганської сільської ради Кам"янського району Дніпропетровської області (далі-Позивач) 25.03.2026 року через систему "Електронний суд" звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернові Мандри" (далі-Відповідач), в якому просить суд:
внести зміни до пункту 9 договору оренди землі від 29.12.2018 (державна реєстрація права оренди земельної ділянки № 66291490 від 05.02.2019), яка розташована на території Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, загальна площа 7,7530 га, кадастровий номер 1224585900:02:003:0222, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виклавши його у такій редакції: 
« 9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі (в національній валюті – гривні). Орендна плата на рік становить 6% від нормативної ділянки. Розмір орендної плати становить 327 849,11*6% = 19670 грн. 95 коп. (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят гривень 95 копійок) за всю площу орендованої земельної ділянки за рік, 1639 грн. 24 коп. (одна тисяча шістсот тридцять дев`ять грн. 24 коп.) щомісяця.»;
стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернові Мандри» (код в ЄДРПОУ 42637332), на користь держави в особі Дніпропетровської обласної прокуратури, код ЄДРПОУ 02909938 р/р UA 228201720343160001000000291, УДКСУ у Соборному районі м. Дніпро код 37989269 сплачений судовий збір.
В обґрунтування позову прокуратура посилається на те, що Договір оренди землі від 29.12.2018 року не відповідає чинному законодавству та умовам п.12 самого Договору в частині ставки орендної плати - 3%, оскільки вже тривалий час розмір ставки орендної плати для вказаної категорії землі становить 6%, внаслідок чого бюджет місцевої громади не доотримав орендну плату у розмірі: 16266,06 грн. у 2024 році, 18216,13 грн. у 2025 році та ризикує не доотримати 19670,95 грн. у 2026 році.
За подання позову прокуратура сплатила судовий збір на суму 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №530 від 23.03.2026 року. 

2. Процесуальні питання, вирішені судом

27.03.2026 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 21.04.2026 о 15:00 год. 
21.04.2026 судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Кесі Н.Б. у відпустці. 
22.04.2026 ухвалою суд призначив підготовче засідання на 30.04.2026 о 11:30 год. 
30.04.2026 ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 21.05.2026 о 12:00год.
21.05.2026 року ухвалою суд відклав судове засідання по суті на 09.06.2026 о 14:30 год.
Позивач та Відповідач в судові засідання призначені на 30.04.2026, 21.05.2026 та 09.06.2026 не з`явилися. 
29.04.2026 та 20.05.2026 через підсистему "Електронний суд" представник Позивача подав заяви (арк.с.92-93, 107-109), в яких просить суд розглянути справу №904/1577/26 без участі Позивача за наявними в матеріалах справи документами. Позовні вимоги підтримує.
Поштова кореспонденція направлялась Відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань який наявний в матеріалах справи (арк.с. 78).
Згідно з витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, судові повістки з ухвалами суду, які були направлена Відповідачу на його юридичну адресу, були повернуті за зворотною адресою: "адресат відсутній" (арк.с. 85-87, 105-106, 122-124).
Також ухвали суду були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до яких є вільним, цілодобовим і безкоштовним.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи неодноразову неявку представника Відповідача, належним чином сповіщеного про судове засідання, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача.
В судовому засіданні 09.06.2026 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

Заперечення проти позову від Відповідача не надійшли.
Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Відповідно до розпорядження голови П`ятихатської районної державної адміністрації від 28.12.2018 № Р-611/0/364-18 Товариству з обмеженою відповідальністю «Агріко 3119» передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 1224585900:02:003:0222, площею 7,7530 га, із земель невитребуваних паїв, яка розташована на території Саврівської сільської ради.
На виконання зазначеного рішення 29.12.2018 між П`ятихатською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та ТОВ "Агріко 3119" (ЄДРПОУ 42637332) строком на 49 років укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровим номером 1224585900:02:003:0222, площею 7,7530 га, із земель невитребуваних паїв, яка розташована на території Саврівської сільської ради (наразі Саксаганська сільська рада) (надалі - Договір) (арк.с. 35-37).
В подальшому 11.11.2024 ТОВ "Агріко 3119" змінило назву на ТОВ "Зернові Мандри", код у ЄДРПОУ 42637332, не змінився.
Відомості щодо зазначеного Договору 05.02.2019 внесено до Державного реєстру речових прав (номер запису про інше речове право 66291490).
У відповідності до п. 1, 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 7,7530 га, у тому числі 7,7530 га ріллі, кадастровий номер 1224585900:02:003:0222.
Пунктом 5 Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору: 1224585900:02:003:0222 становить 27 078,28 грн за 1 га.
Згідно з п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 524,85 грн. за місяць, загальною сумою за рік 6 298,15 грн.
Відповідно до п. 12 Договору розмір орендної плати переглядається кожного року у разі: зміни умов господарювання передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки; в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з п. 8 Договору, його укладено терміном на 49 років.
Жодних змін до зазначеного договору не вносилося.
Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки з кадастровим номером 1224585900:02:003:0222 є Саксаганська сільська рада Кам`янського району Дніпропетровської області (ЄДРПОУ 04339333).
У відповідності до інформації з Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 1224585900:02:003:0222, площею 7,7530 га, відноситься до категорії земель: землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Разом з тим, Саксаганською сільською радою прийнято рішення від 29.06.2021 № 1040-9/VІII «Про встановлення ставок річної орендної плати за землю на території Саксаганської сільської територіальної громади» (арк.с. 57-61), відповідно до п.2, якого затверджено орендні ставки на землю на території Саксаганської сільської ради згідно з додатком. Пунктом 8 зазначеного рішення установлено, що воно набуває чинності з 01 січня 2022 року.
Відповідно до вказаного рішення, річний розмір орендної плати за користування земельними ділянками (відсотків нормативної грошової оцінки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01) визначено у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки.
Таким чином, вказаний Договір не відповідає чинному законодавству та умовам п. 12 самого Договору в частині ставки орендної плати - 3%, оскільки вже тривалий час розмір ставки орендної плати для вказаної категорії землі становить 6%, внаслідок чого бюджет місцевої громади не доотримав орендну плату у розмірі: 16266,06 грн. у 2024 році, 18216,13 грн. у 2025 році та ризикує не доотримати 19670,95 грн. у 2026 році.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

5.1. Щодо представництва прокурора в інтересах держави у справі

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (п. 2 ч. 5 ст. 53 ГПК України).
За положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрозипорушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Отже, прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді за одночасної наявності двох елементів: порушення або загрози порушення інтересів держави; нездійснення чи неналежного здійснення захисту таких інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також у разі його відсутності.
Так, першим із вказаних елементів є порушення або загроза порушення інтересів держави.
Ключовим для застосування норм ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та визначення згаданого елемента є поняття «інтерес держави».
У Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).
Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Згідно з п. 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19.09.2012 на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права. 
ЄСПЛ звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (рішення від 15.01.2009 у справі «Менчинська проти Росії», заява № 42454/02, п. 35).
Користування земельною ділянкою комунальної форми власності з порушенням законодавства явно порушує інтереси держави в особі Саксаганської територіальної громади, оскільки міський бюджет через не внесення змін у договір оренди землі в частині актуальної ставки орендної плати не дотримав: 16266,06 грн. у 2024 році, 18216,13 грн. у 2025 році та ризикує не доотримати 19670,95 грн. у 2026 році.
Так, орендна плата за землю є вагомим джерелом доходів місцевих бюджетів та є другим за обсягом джерелом надходжень доходів після податку на доходи фізичних осіб.
На сьогоднішній день велика увага приділяється питанням фінансової децентралізації та важливості збільшення фінансової достатності місцевих бюджетів для розширення їх можливостей щодо фінансування покладених на них функцій та задач.
Як відомо, економічна природа земельного оподаткування реалізується у разі виконання таких функцій: стимулювання раціонального використання землі (стимулююча функція); вирівнювання умов господарювання для підприємств, що функціонують у різних умовах (регулююча функція); акумулювання коштів на фінансування землеохоронних потреб і розвитку соціальної інфраструктури територіальних громад.
Плата за землю та орендна плата як його складова в Україні є важливим джерелом наповнення місцевих бюджетів. При цьому недостатні обсяги надходження плати за землю до місцевих бюджетів не дозволяють фінансувати з місцевих бюджетів важливі видатки, у тому числі землеохоронні заходи.
В умовах військової агресії проти України вказані факти мають особливо важливе значення оскільки складається ситуація, за якої відповідач продовжує отримувати прибуток від використання земельної ділянки, при цьому сплачуючи орендну плату не в повному обсязі, оскільки не застосовується актуальна ставка орендної плати для даної категорії землі.
За приписами Конституції України земля, яка знаходиться в межах території України, є об`єктом права власності Українського народу.
Від імені Українського народу, відповідно до ч. 1 ст. 13 Основного Закону, права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України та законами України.
Ураховуючи те, що земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування реалізують права власника від імені народу, в тому числі тоді, коли приймають рішення про розпорядження землями державної чи комунальної власності, правовідносини, пов`язані з використанням земель державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес.
Недоотримання коштів у розмірі суми орендної плати суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і, як наслідок, до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету. Ненадходження до місцевих бюджетів орендної плати порушує визначальні матеріальні потреби держави, суспільства, територіальних громад, тобто порушуються інтереси держави в цілому, оскільки ослаблюються економічні основи держави, що призводить до неможливості забезпечення виконання відповідних бюджетних видатків. 
Таким чином, місцеві інтереси знаходяться у тісному зв`язку із загальнодержавними, а місцеве самоврядування і державне буття суспільства характеризуються взаємозалежністю та взаємодоповненням. Як наслідок, у разі порушення економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування порушуються й інтереси держави в цілому.
Фактом недоотримання коштів від орендної плати за спірну земельну ділянку місцевим бюджетом порушуються визначальні матеріальні потреби суспільства, територіальної громади м. Кривого Рогу, як носія єдиного джерела влади в Україні, тобто порушуються інтереси держави в цілому, оскільки ослаблюються економічні основи місцевого самоврядування, що призводить до неможливості забезпечення виконання відповідних програм розвитку.
Саксаганська територіальна громада відповідно до статті 13 Конституції України є власником землі та інших природних ресурсів, а безкоштовне користування спірною земельною ділянкою призводить до втраченої можливості отримати плату за землю, порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів з максимально вигідним економічним результатом.
Таким чином, звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про сплату орендної плати з урахуванням актуальної ставки орендної плати за користування земельною ділянкою, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників.
Другим елементом, який становить невід`ємну частину підстав представництва прокурором інтересів держави, є нездійснення чи неналежне здійснення захисту порушених інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також його відсутність.
Отже, при визначенні вказаного елемента підлягає з`ясуванню питання наявності уповноваженого органу та вжиття ним заходів із захисту порушених інтересів.
Згідно із ч. 2 ст. 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Згідно зі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Статтею 324 ЦК України передбачено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.
Таким чином, з огляду на зазначену норму закону, прокурор може заявити інтересах держави позов, який виражається в інтересах частини українського народу
- членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює саме орган місцевого самоврядування, хоча він, цей орган, навпаки, покликаний ці інтереси захищати.
Такий підхід узгоджується з Європейською хартією місцевого самоврядування 1985 року (ратифікована Законом України від 15 липня 1997 року № 452/97-ВР), яка передбачає, що органи місцевого самоврядування при вирішенні відповідної частини публічних (суспільних) справ (public affairs) діють під власну відповідальність в інтересах місцевого населення й у правовій системі державучасниць, зокрема у сфері адміністративного контролю за органами самоврядування, має забезпечуватись співмірність (баланс) між заходами контролю та важливістю інтересів, які контролюючий орган має намір захищати (ст.ст. 3, 8).
Крім того, з урахуванням ст.ст. 1, 2, 6, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», орган місцевого самоврядування представляє відповідну територіальну громаду і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Однак первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративнотериторіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.
Конституція України визначає, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України (ст. 140 Конституції України).
Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування територіальної громади є однією з гарантій держави.
Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські рада є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до статті 142 Конституції України, статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів.
Положення статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлюють, що територіальним громадам міст належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно.
Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів.
До повноважень міських рад у галузі земельних відносин згідно зі ст.ст. 12, 83, 122 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належить розпорядження землями комунальної власності в межах, визначених Земельним кодексом України.
Ураховуючи викладене, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Саксаганська сільська рада як розпорядник земельних ділянок комунальної власності на території Саксаганської територіальної громади, суб`єкт, уповноважений на здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території Саксаганської територіальної громади, та зобов`язана здійснювати захист комунальних майнових прав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.
Як зазначив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі. Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (пункт 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19).
Розглядаючи питання обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави у суді, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звернувся до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме, подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. 
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 08.02.2019 у справі № 915/20/18 викладено правову позицію про те, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.
З моменту укладення Договору сторонами не вчинено жодних дій всупереч п. 12 самого Договору щодо перегляду ставки річної орендної плати в чинному Договорі, проте до цього часу, усвідомлюючи, що до бюджету не надходять грошові кошти у належних розмірах, Саксаганська сільська рада обмежилась лише направленням листів від 28.11.2025 за № 2074/0/2-25 (арк.с.38-39) та від 25.02.2026 № 367/0/2-26 (арк.с.55), на адресу Відповідача з пропозиціями підписати проект додаткової угоди, які він не отримав та останні повернулися відправнику, хоча законодавчо наділена повноваженнями звернутися до суду за захистом порушених майнових прав жителів територіальної громади.
Отже, Саксаганська сільська рада, як уповноважений орган на представництво інтересів жителів територіальної громади щодо захисту їх майнових прав, своєчасно заходи щодо приведення ставки орендної плати у договорі оренди земельної ділянки до вимог встановлених рішенням органу місцевого самоврядування у судовому порядку не вжила, незважаючи на те, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 16.02.2021 у справі № 921/530/18, відповідні зобов`язання сторін за договором оренди земельної ділянки змінюються лише з моменту набрання судовим рішенням законної сили.
Про виявлені порушення Саксаганська сільська рада, а саме - наявність підстав для вжиття заходів, направлених на приведення істотних умов договору у відповідність з прийнятими нею ж нормативно-правовими актами, була обізнана достеменно.
Про виявлені порушення, листами від 22.01.2026 № 55/3-76ВИХ-26 (арк.с.42-44) та 20.02.2026 за № 55/3-76ВИХ-233 (50-52) окружна прокуратура інформувала Саксаганську сільську раду про те, що невнесення змін до договорів оренди порушує право на отримання коштів місцевим бюджетом та запитувалася інформація щодо приведення у відповідність до норм ПК України та рішень сільської ради чинних договорів оренди землі, укладених в т.ч. з Відповідачем.
У відповідь, Саксаганська сільська рада листами від 16.02.2026 за № 306/0/2-26 (44-46), від 04.03.2026 за № 413/0/2-26 (зв.арк.с.53) повідомила, що нею було двічі скеровано листи відповідачу з проектами додаткових угод, але останній їх не отримав і листи повернулися відправнику.
Також, Саксаганська сільська рада у зазначених листах повідомила, що просить окружну прокуратуру розглянути можливість щодо вжиття заходів направлених на представництво інтересів держави в особі Саксаганської сільської ради.
Варто зазначити, що викладення у додатковій угоді п. 5 Договору у новій редакції – актуального розміру нормативної грошової оцінки, не буде сприяти належному захисту порушених прав Позивача, оскільки як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22, з моменту початку застосування зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати.
Враховуючи вказану позицію Верховного Суду про автоматичну зміну прав і обов`язків сторін договору оренди землі з моменту початку застосування зміненої нормативної грошової оцінки, розмір не доотриманої орендної плати становить: у 2024 році – 271101,03 грн. (НГО) х 6% = 16266,06 грн.; у 2025 – 303602,2 грн. (НГО) х 6% = 18216,13 грн.; у 2026 – 327849,11 грн. (НГО) х 6% = 19670,95 грн.
Зміна ставки орендної плати на 6% викладена у проекті додаткової угоди (п. 9 Договору) є належним способом захисту порушених прав Позивача, оскільки для її зміни необхідно саме рішення суду.
Беручи до уваги, що до цього часу діючий договір оренди земельної ділянки комунальної власності в частині розміру ставки орендної плати відповідачем не приведено у відповідність до законодавчих актів, а місцевий бюджет не доотримує значні грошові кошти, вжиті позивачем заходи є вочевидь неефективними, а отже неналежними.
Приписи ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» вимагають від прокурора доведення лише факту нездійснення або неналежного здійснення уповноваженим органом своїх повноважень, а не встановлення причин нездійснення уповноваженими органами своїх функцій щодо захисту інтересів держави.
Більше того, встановлення будь-яких причин нездійснення органами місцевого самоврядування своїх функцій не може обмежувати державу в праві на судовий захист.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 905/803/18.
Звернення керівника Жовтоводської окружної прокуратури до суду з позовом, у даному випадку, є єдиним ефективним засобом захисту порушених інтересів держави, враховуючи, що уповноважений орган самостійно не звернувся до суду з позовною заявою, оскільки лише орган прокуратури є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість в даному випадку ініціювати внесення змін до чинних договорів оренди земель комунальної власності та відновлення права територіальної громади на отримання в бюджет міста орендної плати в актуальних розмірах.
Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності встановлення ставки орендної плати за використання земель комунальної власності та дотримання конституційного принципу рівності усіх перед Законом.
Окрім того, суспільний інтерес полягає у повному надходженні орендної плати до бюджету громади, що явно переважає приватний інтерес ТОВ «Зернові Мандри», оскільки через не внесення змін до Договору в частині розміру ставки орендної плати бюджет місцевої громади не доотримав орендну плату у 2024 році – 16266,06 грн., у 2025 – 18216,13 грн., та ризикує не доотримати у 2026 – 19670,95 грн.
Оскільки підстави для представництва інтересів держави встановлено, Жовтоводською окружною прокуратурою, на виконання вимог абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», повідомлено Саксаганську сільську раду про звернення з цим позовом до суду листом від 23.03.2026 №58/3-4047ВИХ-26 (арк.с.74).

5.2. Щодо суті спору

Предметом позову є позовні вимоги прокуратури про внесеня зміни до пункту 9 договору оренди землі від 29.12.2018 (державна реєстрація права оренди земельної ділянки № 66291490 від 05.02.2019), яка розташована на території Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, загальна площа 7,7530 га, кадастровий номер 1224585900:02:003:0222, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виклавши його у такій редакції: 
"9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі (в національній валюті – гривні). Орендна плата на рік становить 6% від нормативної ділянки. Розмір орендної плати становить 327 849,11*6% = 19670 грн. 95 коп. (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят гривень 95 копійок) за всю площу орендованої земельної ділянки за рік, 1639 грн. 24 коп. (одна тисяча шістсот тридцять дев`ять грн. 24 коп.) щомісяця.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ПК України та ЦК України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України (ст. 14 Закону України «Про оренду землі»).
Типовим договором оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004, визначено, що орендна плата за земельні ділянки комунальної власності розраховується у відсотках від нормативної грошової оцінки землі або розміру земельного податку.
Відповідно до частин 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Таким чином, на даний час істотну умову договору оренди земельної ділянки – ставку орендної плати, не приведено у відповідний розмір, визначений згідно з рішенням Саксаганської сільської ради від 29.06.2021 № 1040-9/VІII «Про встановлення ставок річної орендної плати за землю на території Саксаганської сільської територіальної громади», яким річний розмір орендної плати за користування земельними ділянками (відсотків нормативної грошової оцінки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01) визначено у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки.
За змістом статті 30 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.
Оскільки орендарем не приведено умови договору оренди у відповідність до діючого законодавства, у зв`язку із чим сторони упродовж тривалого часу не досягли згоди, у тому числі щодо розміру ставки орендної плати за земельну ділянку, вказане свідчить про необхідність внесення змін до договору в судовому порядку.
Таким чином, у зв`язку зі прийняттям рішення Саксаганською сільською радою прийнято рішення від 29.06.2021№ 1040-9/VІII «Про встановлення ставок річної орендної плати за землю на території Саксаганської сільської територіальної громади», істотно змінились обставини, а саме ставка орендної плати за земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01) та як наслідок умови щодо розміру орендної плати за землю. А оскільки умови щодо ставки орендної плати за земельну ділянку до цього часу не змінено, то Саксаганська сільська рада не може отримати те, на що розраховувала.
Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).
Згідно з ч. 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 652 ЦК України зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Можливість внесення змін у договір як більш гнучкий засіб урегулювання правовідносин сторін може бути застосований у разі, якщо, з огляду на конкретні обставини, розірвання договору суперечитиме суспільним інтересам та матиме наслідком завдання шкоди, що значно перевищуватиме необхідні для виконання договору затрати, отже є необґрунтованим з точки зору необхідності вчинення сторонами ряду заходів щодо забезпечення відновлення становища залежно від ступеню виконання зобов`язань за цим договором, та понесення у зв`язку з цим фінансових та інших витрат, тобто за принципом «найменших негативних наслідків» для сторін договору
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Статтею 652 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.
Виходячи зі змісту ст. ст. 632, 651 ЦК України та ст. 30 Закону України «Про оренду землі» слід дійти висновку про те, що за загальним правилом зміна умов договору, в тому числі в частині розміру орендної плати (ставки орендної плати), здійснюється за взаємною згодою сторін. За відсутності такої згоди такий договір може бути змінений за рішенням суду лише у випадках, встановлених умовами договору або в силу закону.
Положеннями п. 12 Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається кожного року у разі: зміни умов господарювання передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки; в інших випадках, передбачених законом.
Отже, умовами відповідного договору передбачена можливість перегляду розміру орендної плати у випадках, встановлених договором, як і розгляд спору у судовому порядку у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору (п. 29 Договору).
Встановлено, що Саксаганською сільською радою неодноразово листами від 28.11.2025 №2074/0/2-25 (арк.с. 39), від 25.02.2026 № 367/0/2-26 (арк.с. 50), направлялися на адресу ТОВ «Зернові Мандри» проекти додаткової угоди до Договору оренди землі для підписання та подальшого оформлення і реєстрації (згідно повідомлення АТ «Укрпошта» вказані листи були повернуті відправнику у зв`язку з закінченням терміну зберігання), фактично Відповідачем ці пропозиції були проігноровані.
Упродовж 4 місяців в добровільному порядку ТОВ «Зернові Мандри» зміни до зазначеного Договору в частині розміру ставки орендної плати, не внесено та на адресу сільської ради будь-якої відповіді не направлено.
При цьому слід врахувати, що згідно з частинами 2, 4 статті 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.
У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Правила, передбачені частинами 2, 4 ст. 188 ГК України, є матеріально-правовими, а не процесуальними. Процедура, передбачена ними, не відноситься до випадків обов`язкового досудового врегулювання спору в розумінні частини 3 ст. 124 Конституції України та не спричиняє наслідків у вигляді повернення позовної заяви відповідно до приписів п. 6 ч. 5 ст. 174 ГПК України.
Тому те, що Позивач не скористався відповідною процедурою позасудового врегулювання, не позбавляє його права реалізувати своє суб`єктивне право на зміну умов договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що міститься у частині 2 статті 651 ЦК України.
Зазначена правова позиція викладена у постанові ВС від 16.01.2020 у справі № 904/1912/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 914/2649/17.
Також, необхідність внесення змін в договір оренди в частині розміру ставки орендної плати полягає в тому, що відповідно до пункту 288.5 статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу (у редакції цієї з 1 січня 2017 року згідно з Законом № 1797-VIII від 21 грудня 2016 року) не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; (у редакції з 1 січня 2018 року згідно з Законом №2245-VIII від 7 грудня 2017 року) - для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки); не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 цього ж пункту).
Проаналізувавши наведені вище положення ПК України можна дійти висновку, що законодавець визначив нижню граничну межу річної суми орендної плати за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі. Диспозиція статті 288 ПК України чітко розрізняє розмір орендної плати (яка визначається договором) та річну суму платежу (яка, в свою чергу, не може бути меншою від затвердженого законодавцем розміру). Тобто, незалежно від того, чи вносилися зміни до змісту договору оренди в частині встановлення розміру орендної плати, ПК України вимагає, щоб річна сума платежу з орендної плати за земельну ділянку була не меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Таким чином, рішення органу місцевого самоврядування не може вважатися законодавчою підставою для внесення змін до договору оренди землі в частині розміру (ставки) орендної плати, оскільки орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями встановлювати граничні (мінімальний та максимальний) розмір орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, бо такі ставки встановлюються, з урахуванням правової природи орендної плати як загальнодержавного податку, у ПК України.
Такі рішення органу місцевого самоврядування можуть бути підставою для внесення змін до договору оренди землі.
Колегія суддів Верховного Суду у постанові від 06.03.2025 у справі № 160/5643/23 звернула увагу, що якщо під час укладення договору орендна плата вже відповідає нижній граничній межі (3% від нормативної грошової оцінки), то з точки зору ПК України немає правових підстав автоматично та без внесення змін до договору збільшувати відсоток орендної плати. Адже єдина умова, яку чітко сформулював законодавець, - це неможливість застосовувати орендну ставку, нижчу за 3% (за умови проведення нормативної грошової оцінки). Якщо ж ставка і так становить 3%, як і є у спірних правовідносинах, то цей розмір не суперечить вимогам ПК України (не нижче мінімуму і не вище 12%). Тому, для зміни такої потрібно укладати додаткову угоду.
Таким чином, для застосування ставки орендної плати у розмірі 6%, яка встановлена рішенням Саксаганської сільської ради необхідно внесення змін до діючого договору оренди в цій частині (п. 9), оскільки саме цей спосіб захисту буде належний для вказаних правовідносин.
Згідно з положеннями ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Відповідно до п. 34, 35 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях регулювання земельних відносин, затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.
Статтею 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Частиною 1 ст. 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Встановлено, що Саксаганська сільська рада, враховуючи зміни до ПК України та з метою збільшення надходжень до бюджету міста, у 2021 році прийняла нормативно-правовий акт, яким збільшила розмір орендної плати за використання земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01) – у розмірі 6 відсотків.
Зокрема, 29.06.2021 Саксаганською сільською радою прийнято рішення № 1040-9/VІII «Про встановлення ставок річної орендної плати за землю на території Саксаганської сільської територіальної громади».
Відповідно до Додатку 1 до вищезазначеного Рішення визначено розмір орендної плати за земельні ділянки у відсотках від нормативної грошової оцінки, а саме: ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01) – у розмірі 6 відсотків.
Зазначений нормативний акт в установленому порядку було оприлюднено, він не скасований, як незаконний, є чинним та обов`язковим до виконання, тому є обов`язковим для виконання відповідачем.
У відповідності до п. 9 Договору орендар сплачує орендну плату у розмірі 6298,15 грн. на рік.
Згідно листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 16.02.2026 № 5507/04-36-04-05-11 (арк.с. 49-50) станом на 13.02.2026 згідно інформаційної системи органів ДПС України по ТОВ «Зернові Мандри» по коду класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» (Саксаганська ТГ) податковий борг не обліковується.
Відповідач сплатив у відповідності до Договору за 2024 - 6298,15 грн, за 2025 - 6298,15 грн та має сплати у 2026 - 6298,15 грн, а разом за цей період – 18894,45 грн.
Разом з тим, Саксаганською сільською радою надано розрахунок розміру орендної плати, яку повинен сплачувати Відповідач, починаючи з 01.01.2024 відповідно до рішення сільської ради від 29.06.2021№ 1040-9/VІII «Про встановлення ставок річної орендної плати за землю на території Саксаганської сільської територіальної громади».
Так, для розрахунку розміру орендної плати за 2024, 2025 й 2026 роки взято розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за вказаний період й перемножено на актуальний розмір ставки орендної плати – 6%.
Таким чином, розмір недоотриманої орендної плати становить: у 2024 році – 271101,03 грн. (НГО) х 6% = 16266,06 грн., у 2025 році – 303602,2 грн. (НГО) х 6% = 18216,13 грн., у 2026 році – 327 849,11*6% = 19670,95 грн.
Враховуючи зазначене, різниця між фактично сплаченою сумою та не доотриманою становить: за 2024 рік - 16266,06 - 6298,15 = 9967,91 грн.; за 2025 - рік 18216,13 - 6298,15 = 11917,98 грн.; за 2026 рік - 19670,95 - 6298,15 = 13372,8 грн.
Таким чином, тільки за три роки загальна сума не доотриманих коштів становить 35 258, 69 грн., що у понад п`ять разів вище річної орендної плати яку сплачує Відповідач.
Беручи до уваги вказаний розрахунок, пункт 9. Договору повинен мати наступну редакцію: «Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі (в національній валюті – гривні). Орендна плата на рік становить 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Розмір орендної плати становить 327 849,11*6% = 19670 грн. 95 коп. (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят гривень 95 копійок) за всю площу орендованої земельної ділянки за рік, 1639 грн. 24 коп. (одна тисяча шістсот тридцять дев`ять грн. 24 коп.) щомісяця.».
Зазначення у пункті 9 Договору нормативної грошової оцінки земельної ділянки, необхідно для розрахунку розміру річної та місячної орендної плати, оскільки виключно заміна ставки оренди з 3% на 6% в редакції даного пункту не можлива, бо буде містити численні арифметичні помилки, що може по різному тлумачитися сторонами та буде суперечити принципу юридичної визначеності.
В подальшому при зміни нормативної грошової оцінки, розмір орендної плати буде розраховано автоматично без внесення відповідних змін до Договору. 
Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22 у відповідності до якої: «положення договору, у яких зазначено розмір нормативно грошової оцінки (та відповідно й розмір орендної плати, розрахованої на підставі цієї оцінки), мають довідковий характер і містять лише інформацію, якою була нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору. Цей пункт договору не впливає на подальші зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки, які відбуваються у порядку, встановленому законом.».
Разом з тим, ТОВ «Зернові Мандри» до цього часу продовжує застосовувати для розрахунку розміру орендної плати у співвідношенні до нормативної грошової оцінки ставку 3% (передбачену розрахунком розміру орендної плати у відповідності до договору оренди земельної ділянки від 29.12.2018).
В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19 зроблено висновок про те, що при визначенні розміру орендної плати у випадку передачі в оренду земель комунальної власності, має враховуватися нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнту індексації, визначеного відповідно до законодавства, а річна орендна плата не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території, однак і не може перевищувати 12% нормативної грошової оцінки.
Крім того, при розгляді справи необхідно враховувати як можливість зміни умов договору щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, так і розміру, ставки орендної плати щодо такої нормативної оцінки.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що рішення селищної ради можуть бути підставою для внесення змін до договору оренди землі, якщо сторони договору оренди безпосередньо в самому договорі передбачили таку підставу для зміни розміру орендної плати, що узгоджується з принципом свободи договору.
Сторони передбачили безпосередньо в укладеному 29.12.2018 договорі оренди земельної ділянки таку підставу, а саме: у пункту 12 Договору.
Згідно з п. 29 договору оренди, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.
Окрім того, необхідність внесення вказаних змін до Договору оренди узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові ВС від 06.03.2025 у справі № 160/5643/23, де суд вказав, що висновок суду першої інстанції, згідно з яким не можна автоматично змінювати ставку орендної плати з 3% на 4% за відсутності укладеної належним чином додаткової угоди між орендарем та орендодавцем є правильним.
Таким чином, сторони безпосередньо в самому договорі визначили підстави для внесення до нього змін, наявність відповідного договірного обґрунтування внесення відповідних змін у судовому порядку є тим фактичним складом, який може бути підставою для внесення змін до договору оренди землі.
Правомірність позовних вимог підтверджується наявністю сталої судової практики по аналогічним справам, зокрема, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного в постанові від 16.01.2021 у справі № 904/1912/19, постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 904/8787/17, від 04.11.2020 у справі № 904/1283/19, від 03.06.2020 у справі № 904/3262/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2025 у справі № 160/5643/23.
Отже, рішення Саксаганської сільської ради є обов`язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено Законом України «Про оцінку земель».
Відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Статтею 13 Закону України «Про оцінку земель» встановлено випадки обов`язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Положеннями пункту 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани території, відомості Державного земельного кадастру, інвентаризації земель та державної статистичної звітності.
Дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.
Отже, витяг з технічної документації є документом, який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки та відображає дані стосовно окремої земельної ділянки. Він складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради.
Водночас обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом (абзац другий частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель»). Отже, у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. Зазначене відповідає положенням частини другої статті 632 ЦК України, відповідно до якої зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22 висловила правову позицію, що «з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 ПК України зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки.
У таких правовідносинах відсутній обов`язок сторін вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки.
Тобто положення договору, у яких зазначено розмір нормативно грошової оцінки (та відповідно й розмір орендної плати, розрахованої на підставі цієї оцінки), мають довідковий характер і містять лише інформацію, якою була нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору. Цей пункт договору не впливає на подальші зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки, які відбуваються у порядку, встановленому законом.
Тому внесення змін до договору в частині розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки не спричиняє виникнення, зміну або припинення прав сторін за договором. Отже, задоволення позовної вимоги про внесення таких змін до договору не приведе до захисту прав чи інтересів позивача; тож така позовна вимога не відповідає критеріям належного (ефективного) способу захисту прав.».
Таким чином, внесення змін у п.9 Договору в частині зазначення актуального розміру нормативної грошової оцінки у відповідності до додаткової угоди скерованої Відповідачу не буде належним способом захисту прав Позивача.
Враховуючи зазначене, незалежно від наявності в договорі такої підстави перегляду розміру орендної плати як зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни, сам факт зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати без внесення відповідних змін до договору оренди.
Тож, враховуючи, що сторони не досягли згоди щодо добровільного внесення змін до договору в частині приведення розміру орендної плати у відповідність до актуальних показників, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. 

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області, м.Жовті Води Дніпропетровська область в інтересах держави в особі Саксаганської сільської ради Кам"янського району Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернові Мандри" підлягають задоволенню у повному обсязі. 
За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст.129 ГПК України. 
Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

УХВАЛИВ:

Позов Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області, м.Жовті Води Дніпропетровська область в інтересах держави в особі Саксаганської сільської ради Кам"янського району Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернові Мандри" задовольнити у повному обсязі. 
Внести зміни до пункту 9 договору оренди землі від 29.12.2018 (державна реєстрація права оренди земельної ділянки № 66291490 від 05.02.2019), яка розташована на території Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, загальна площа 7,7530 га, кадастровий номер 1224585900:02:003:0222, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виклавши його у такій редакції: 
"9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі (в національній валюті – гривні). Орендна плата на рік становить 6% від нормативної ділянки. Розмір орендної плати становить 327 849,11*6% = 19670 грн. 95 коп. (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят гривень 95 копійок) за всю площу орендованої земельної ділянки за рік, 1639 грн. 24 коп. (одна тисяча шістсот тридцять дев`ять грн. 24 коп.) щомісяця.".
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернові Мандри" (10020, м.Житомир, пр.Миру, буд. 5, код ЄДРПОУ 42637332) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, код ЄДРПОУ 02909938, р/р UA 228201720343160001000000291, УДКСУ у Соборному районі м. Дніпро код 37989269) сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. 
Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).
Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Повне рішення складено 17.06.2026 

Суддя	 	Н.Б. Кеся