Справа № 752/5836/26 
Провадження №: 3/752/2602/26 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2026 м. Київ
суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли 
від	Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції	
про	притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП	
відносно    	ОСОБА_1  дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  місце проживання – АДРЕСА_1 ,  ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 ,	

ВСТАНОВИВ:

26.02.2026 о 20:05 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по місту Південному у напрямку Лівого берега р. Дніпро, час зміни напрямку руху, не переконалася, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом Nissan Almera, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Описані дії становили собою порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.
Подія та склад адміністративного правопорушення, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де містяться: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 601529 від 26.02.2026 (надалі по тексту – протокол), складений відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 124 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;
- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.02.2026, на якій відображено місця розташування транспортних засобів, місце зіткнення, позначені відповідні виміри, сталі орієнтири, позначені напрямки руху транспортних засобів, наявний опис ушкоджень;
- засвідчена копія письмових пояснень ОСОБА_2 від 26.02.2026 (зазначив, що рухався по Південному мосту з Правого берегу у напрямку Лівого берегу, відчув удар у праве заднє крило і зупинився. Другий учасник дорожньо-транспортної пригоди Honda CR-V НОМЕР_2 . На момент дорожньо-транспортної пригоди ніяких маневрів не виконував, їхав прямо. Їхав у другій смузі, тримався трішки лівіше, бо авто, що їхало праворуч, намагалося видавити його зі смуги);
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 26.02.2026 (зазначила, що рухалася по Південному мосту у напрямку Лівого берегу. При спробі здійснити маневр і перелаштуватися у ряд (ліворуч), побачивши перешкоду – автомобіль Nissan Almera, який рухався зліва від неї, зупинилася. У цей час автомобіль Nissan здійсни зіткнення з її автомобілем і не пропустив її).
24.04.2026 в системі “Електронний суд” від адвоката Онученка Дмитра Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, за змістом яких ОСОБА_1 не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та заперечує відомості, які у ньому вказані, оскільки ОСОБА_1 здійснювала рух у своїй смузі без зміни напрямку руху, тоді як транспортний засобі Nissan Almera, який рухався позаду у лівій смузі, розпочав маневр перестроювання у праву смугу, в якій вона рухалася, не переконавшись у безпечності такого маневру та не надавши їй перевагу в русі. З метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 своєчасно відреагувала на небезпечні дії іншого водія, зменшила швидкість руху, відхилилася вправо та фактично зупинила транспортний засіб, щоб уникнути зіткнення. Проте, незважаючи на вжиті заходи, водій транспортним засобом Nissan Almera продовжуючи маневр перестроювання, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом Honda CR-V. Також у письмових поясненнях заперечується твердження працівника поліції про наявність механічних пошкоджень транспортного засобу з матеріальними збитками, оскільки жодних належних і допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння матеріальної шкоди до матеріалів справи не долучено (відсутні висновки експерта, акти огляду з фіксацією пошкоджень, розрахунок вартості відновлювального ремонту чи інші документи, що підтверджують розмір збитків). 
Відповідно до зазначених пояснень, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за п. 1 ст. 247 КУпАП. 
До пояснень приєднано фотозображення з місця події. 
У судове засідання, призначене на 27.04.2026, водій ОСОБА_1 та її захисник – адвокат Онученко Д.С. не прибули, про причини своєї неявки не повідомили. 
Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, а тому, враховуючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, представлена професійним адвокатом, який направив до суду завчасно пояснення по суті справи, а клопотань про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не надходило, розгляд проведено на підставі наявних матеріалів. 
Проаналізувавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, суд (суддя) вважає, що обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 , а тому не вбачає підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за п. 1 ст. 247 КУпАП та відмовляє у задоволенні вимог про закриття провадження у справі, зважаючи на наступне. 
Так, відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
У дорожній ситуації, яка мала місце, ОСОБА_1 виїжджала на Південний шляхопровід з прилежної естакади, в то час як водій ОСОБА_2 рухався прямо та мав пріоритет у русі порівняно з автомобілем Honda CR-V.
У місці, де відбулося зіткнення дорожнє полотно має три смуги. Виїжджаючи на Південний шляхопровід та займаючи відповідно третю смугу, пані ОСОБА_1 не мала нагальної необхідності здійснювати перелаштування у другу та відповідно третю смугу (протилежного з її пояснень не вбачається). У той же час, водій авто Nissan Almera рухався у межах другої смуги, майже повністю її зайнявши, про що свідчать фото, представлені суду.
У поясненнях, складених на місці події, водій ОСОБА_2 зазначив, що не перестроювався, водійка ОСОБА_1 прямо пояснила, що змінювала смугу.
У зв`язку з викладеним, суд (суддя) не встановив наявності ситуації одночасного перестроювання транспортних засобів. 
Висновки суду (судді) ґрунтуються на всебічному дослідженні всіх доказів у їх сукупності. 
Заперечення адвоката Онученка Д.М. щодо правомірності дій пані ОСОБА_1 оцінюються критично як такі, що не узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими в ході судового розгляду.
Заперечення адвоката Онученка Д.М. щодо недоведеності наявності механічних пошкоджень транспортних засобів та заподіяння матеріальної шкоди відхиляються, оскільки у схемі з місця дорожньо-транспортної пригоди наявний опис ушкоджень (перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди) обох транспортних засобів, зокрема, вказано про пошкодження лакофарбового покриття. 
Відображення у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди ушкоджень переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди цілком відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 і така схема є додатком № 7 до названої Інструкції.
Пані ОСОБА_1 була ознайомлена зі схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, проставила у ній свій підпис, у протоколі про адміністративне правопорушення не навела заперечень щодо відсутності на її автомобілі, яким вона керувала, ушкоджень. Також нічого подібного не було вказано й у її письмових поясненнях.
У зв`язку з цим, судом (суддею) презюмується правомірність ідентифікації події як дорожньо-транспортної пригоди, що узгоджується з положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху, де зазначено, що дорожньо-транспортна пригода – це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. А також презюмується правильність зазначення працівниками патрульної поліції наявність певних механічних ушкоджень деталей обох транспортних засобів.
Крім цього, суд (суддя) зауважує, що для цілей розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху судді місцевого загального суду достатньо документального підтвердження настання дорожньо-транспортної пригоди для вирішення питання про притягнення винуватої особи до адміністративної відповідальності, у той час як суддя місцевого загального суду не наділений повноваженнями визначати розмір самої шкоди, вартісне визначення збитків, їх вид і справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не є справами позовного провадження, а тому інспектори патрульної поліції, які складають в межах компетенції відповідні протоколи, не мають обов`язку доводити в суді розмір збитку, надавати висновки експертів, акти огляду і фіксації. 
Щодо можливих непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) посилається на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема його усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа “Серявін проти України”, § 58, рішення від 10.02.2010). 
Враховуючи викладене, підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено. 
З огляду на визнання винуватості вказаної особи, до неї застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції відповідної статті та з урахуванням приписів ст. 33-35 КУпАП, а також покладається судовий збір у порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України “Про судовий збір”.
На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 124, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн у дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення. 
Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.
Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.
Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко