ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/9218/25 Суддя (судді) першої інстанції: Наталія БАРГАМІНА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді: Чаку Є.В., 
суддів: Сорочка Є.О., Коротких А.Ю.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704) та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 при обчисленні позивачу грошового забезпечення в період з 29.01.2020 року по 03.08.2021 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру мого посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 вказаної постанови;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести позивачу перерахунок грошового забезпечення, матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2021-2022 рр., грошової допомоги на оздоровлення за 2021-2022 рр., грошової компенсації за щорічну основну відпустку за 2021 р., грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2021 рр. та здійснити доплату за період з 29.01.2020 року по 03.08.2021 року включно належні, з урахуванням проведених раніше виплат, суми грошового забезпечення, обчислені із розмірів посадового окладу на місяць та окладу за військовим званням на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), а саме встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року на відповідні тарифні коефіцієнти та з урахуванням виплачених сум. 
Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 21 жовтня 2025 року позов задовольнив частково.
Відповідач, не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
06 березня 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 помер.
Надаючи правову оцінку вищевказаним обставинам, колегія суддів виходить із наступного.
Правові підстави закриття провадження у справі визначені статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Відповідно до статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.
Статтею 319 КАС України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, настали після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.
Тобто, виходячи з правового аналізу положень частини другої цієї статті передбачений випадок, коли в суді апеляційної інстанції буде встановлений факт смерті особи у спорі, що не допускає правонаступництво, то рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню у випадку його законності та обґрунтованості, а повинно визнаватися нечинним, в той же час провадження у справі підлягає закриттю з підстав передбачених п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Згідно зі статтею 1219 Цивільного кодексу України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які були нараховані, належали до виплати особі за життя і залишилися неотриманими у зв`язку з його смертю.
Разом з тим, обставини цієї справи вказують на те, що предметом спору є наявність у позивача права на перерахунок грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021-2022 рр., грошової допомоги на оздоровлення за 2021-2022 рр., грошової компенсації за щорічну основну відпустку за 2021 р., грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2021 рр.
З матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції не набрало законної сили, тобто спір не вирішено, а тому померлий ОСОБА_1 за життя не набув права на виплату грошових коштів.
Таким чином, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Зазначені висновки колегії суддів узгоджуються з усталеною практикою Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права, а саме ст.ст. 1218, 1219, 1227 ЦК України у подібних правовідносинах, викладеною, зокрема у постановах від 30 жовтня 2018 року у справі № 522/19647/17, від 13 березня 2019 року у справі № 484/3648/16-а, від 20 грудня 2019 року у справі № 496/5894/15-а та від 29 квітня 2020 року у справі № 576/1388/17, і колегія суддів не знайшла підстав для відступу від неї.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в архіві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України наявний актовий запис про смерть № 3214 ОСОБА_1 , складений 14.11.2025, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із необхідністю встановлення правонаступника (спадкоємця) не заявлялося, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року визнанню нечинним.
Керуючись ст. ст. 305, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття провадження у справі - задовольнити.
Визнати нечинним рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року, а провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Є.О.Сорочко

А.Ю.Коротких