ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про притягнення особи до адміністративної відповідальності
Справа №766/14598/25 
Пров. №3/766/793/26 
01.06.2026 
Херсонський міський суд Херсонської області у складі судді Арчакова Д.В.,
за участі: 
секретаря судового засідання – Яковійчук М.Ю.,
захисника – Ганги Д.Г.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 (не з`явився, належним чином сповіщений),
розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, складені стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
офіцера групи розвідки штабу НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , молодшого лейтенанта,
за частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
безпосередньо після закінчення судового розгляду виніс постанову про таке:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи
1. В провадженні судді Херсонського міського суду Херсонської області Арчакова Д.В. перебувають матеріали у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме протокол серії ААД № 600565 від 14.09.2025 року, складений за частиною першою ст. 130 КУпАП. 
В протоколі зазначено, що 14.09.2025 року о 20 год. 32 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом (далі – т.з.) Mercedes-Benz E 220 CDI, д.н.з. НОМЕР_4 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.
Своїми діями водій порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
2. З зазначеного протоколу та доданих матеріалів, вбачається, що ОСОБА_1 із протоколом ознайомлений під підпис, від надання пояснень відмовився.
У судовому засіданні 01.06.2026 року захисник ОСОБА_2 викладені у протоколі обставини та вину особи заперечував.
Так, на думку сторони захисту, працівниками поліції допущено множинні порушення, зокрема, не роз`яснено зміст ст. 268 КУпАП, порушено форму направлення на проходження огляду, порушено порядок направлення в частині одночасного зазначення двох медичних закладів, безпідставно оголошено водієві виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, не вилучалось посвідчення водія. Враховуючи викладене, захисник просить закрити провадження у справі на підставі пункту першого ст. 247 КУпАП – у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Окрім цього, стороною захисту подано клопотання про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації.
У своєму клопотанні сторона захисту посилається на несення офіцером групи розвідки штабу НОМЕР_5 бТрО військової частини НОМЕР_3 , молодшим лейтенантом ОСОБА_1 обов`язку військової служби та постійною залученістю до виконання службових обов`язків у районі Херсонського напрямку.
Додатково, захисник зазначає, що позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 як особи з фізичним обмеженням у виді ампутації стопи та протезуванням фактично створюватиме додаткові перешкоди у повсякденному житті та є питанням базової мобільності, безпеки, працездатності та реальної можливості жити самостійно.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази
3. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень надано такі докази:
-протокол серії ААД № 600565 від 14.09.2025 року складений за частиною першою ст. 130 КУпАП;
-направлення;
-акт огляду на стан сп`яніння;
-заявка;
-рапорт;
-довідка;
-диск.

ІV. Оцінка Суду
4. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
5. Адміністративна відповідальність за частиною першою ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
6. Приписами ст. 266 КУпАП встановлено порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особи, яка керувала зокрема транспортним засобом.
7. Отже огляд такої особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди такої особи, на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
8. Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, (надалі – Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
9. Відеозапис з оптичного диску, що досліджений у судовому засіданні, свідчить про те, що фактичні обставини правопорушення не оспорюються водієм, а саме керування транспортним засобом та відмова від проходження огляду на вимогу поліцейського. 
Так, ОСОБА_1 неодноразово оголосив відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, із протоколом ознайомлений під підпис, права під час розгляду справи та наслідки відмови від проходження огляду особі роз`яснені, що підтверджується відеозаписом з бодікамер працівників поліції.
Твердження сторони захисту про порушення форми направлення на проходження огляду, порядку направлення в частині одночасного зазначення двох медичних закладів, безпідставне оголошення водієві виявлених ознак наркотичного сп`яніння – відображення у матеріалах справи не знайшли.
Так, направлення на проходження огляду дійсно містить посилання на два медичних закладі через свою природу як шаблонного документу, що заповнюється в залежності від обставин справи. Працівниками поліції чітко оголошено медичний заклад куди пропонується направити водія, а саме медичний заклад у с. Степанівка м. Херсон.
На відеозаписі також зафіксоване встановлення працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння декількома різними методиками, зокрема перевірка слиновиділення, перевірка реакції зіниць очей на світло. Додатковим фактором, на думку Суду, стала також та обставина, що у мобільному телефоні ОСОБА_1 , як вбачається з розмови між водієм та поліцейським, виявлено велику кількість телеграм каналів, що просувають збут наркотичних речовин. Сам водій зазначив, що вже певний час не вживає наркотичних засобів, проте вживав певний час тому.
Будучи повідомленими про такі обставини, у сукупності з перевіркою ознак сп`яніння на даний час, Суд вважає дії працівників поліції, в частині встановлення підстав для направлення водія на проходження огляду, правомірними.
10. Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів тощо, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
12. Проаналізувавши викладені у протоколі обставини справи, враховуючи фіксацію керування особою керування транспортним засобом та визнання обставин правопорушення, враховуючи наявність неодноразової відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, відомості викладені у рапортах працівників поліції, Суд вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою ст. 130 КУпАП та вважає вину у вчиненні такого правопорушення доведеною поза розумним сумнівом.
У цьому контексті Суд також звертає увагу захисника, що для настання відповідальності за відмову від проходження огляду не має значення подальше проходження водієм огляду в приватному порядку, оскільки предметом судового розгляду є саме відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку.

V. Вирішення клопотання щодо призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації
13. Вирішуючи клопотання сторони захисту про застосування принципу індивідуалізації Суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Принцип індивідуалізації покарання у сфері адміністративних правопорушень гарантується, зокрема, ст. 33 КУпАП та полягає у застосуванні покарання, що враховуватиме усі індивідуальні особливості як правопорушення, так і правопорушника, з огляду на мету такого покарання та співвідношення застосованого стягнення із суспільним інтересом, дотриманні законних прав особи, що притягається до відповідальності, та реалізується виключно в законодавчо визначених межах.
Стороною захисту у своїх клопотаннях зроблено посилання на рішення Конституційного суду України N 15-рп/2004 від 02.11.2004 року у справі N 1-33/2004 (далі – Рішення) як підставу для порушення законодавчих меж покарання та призначення більш м`якого стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом.
У свою чергу, Суд не погоджується з позицією сторони захисту з огляду на таке.
Кожен водій повинен усвідомлювати та усвідомлював, що, незалежно від фізичних вад, кольору шкіри, статі, віку, тощо, користуючись транспортним засобом він стає оператором джерела підвищеної небезпеки, що накладає на нього підвищену відповідальність як на спеціального суб`єкта відповідних правових норм.
Даючи таку згоду, оскільки користування транспортними засобами є виявом добровільної реалізації права на керування такими засобами, водії та інші особи (в розумінні ст. 130 КУпАП) повинні притримуватись визначених законодавцем правил та нести відповідальність за їх порушення.
Діючи в суспільних інтересах, з метою підвищення рівня відповідальності учасників дорожнього руху, законодавець визначив певну процедуру контролю за відповідальністю реалізації особами права на керування транспортним засобом, що чітко вбачається з п. 2.5, 2.9.а ПДР та диспозиції ст. 130 КУпАП.
Обов`язок проходження огляду на вимогу поліцейського та заборона керування транспортними засобами у стані сп`яніння є фундаментальним регуляторним інструментом нагляду, що слугує в інтересах суспільства та забезпечує безпеку дорожнього руху, та, як наслідок, сприяє захисту життя та здоров`я усіх учасників дорожнього руху.
На закріплення важливості дотримання таких правил, окрім визначеного покарання, зі змісту ст. 22 КУпАП законодавцем виключено можливість звільнення від адміністративної відповідальності за малозначністю за певним переліком статей у наступному формулюванні:
«Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу»
Таким чином, законодавцем підкреслено особливу суспільну небезпеку, що у своєму складі містять правопорушення за переліченими статтями.
Окрім цього, частиною четвертою ст. 30 КУпАП визначено, що позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відтак, законодавцем, в суспільних інтересах, відведено особливу роль контролю за контролем тверезості водіїв, а відмова від проходження відповідного огляду прирівняна до керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
Суд вважає, що без належного правового підґрунтя, не може виходити за визначені законодавцем межі санкції та має вирішувати питання про призначення покарання належною мірою виходячи, перш за все, з приписів законодавства. Виходячи за такі межі, Суд перебиратиме на себе повноваження законодавчого органу оскільки такі дії слід сприймати виключно як нормотворчість в процесі здійснення судочинства.
Відтак, клопотання сторони захисту про призначення покарання у виді штрафу без позбавлення права керування, обґрунтоване застосуванням принципу індивідуалізації, не підлягає задоволенню з двох причин: 
1)Суд позбавлений права виходити за межі санкції визначеної законодавцем без зазначення прямої правової норми.
2)Відсутні пом`якшуючі обставини, що вказували б на суттєву потребу у відступі від покарання визначеного санкцією статті.
Так, на думку Суду, покарання передбачене Кодексом відповідає характеру вчиненого правопорушення та належним чином виконуватиме мету покарання визначену ст. 23 КУпАП.

VI. Накладення адміністративного стягнення
14. Санкція частини першої ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
15. Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує мету адміністративного стягнення, яка відповідно до ст. 23 КУпАП полягає у вихованні особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а також характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).
16. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.
17. Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.
18. Отже, виходячи з наведеного, враховуючи приписи ст. 33 КУпАП, Суд вважає за доцільне призначити особі адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік. 
19. Відповідно до статті 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір на користь держави у розмірі, встановленому відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

З цих підстав,
керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 247, 276-279, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік без вилучення транспортного засобу.
(Рахунок отримувача: UA578999980313090149000021001; Одержувач – ГУК у м.Херсон обл /Херсон обл../21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37959517; Банк отримувач – Казначейство України (ЕАП); Код класифікації доходів бюджету: 21081300)
2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
(Отримувач коштів : ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) – 37993783, Банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106)
3. У клопотанні захисника Ганги Д.Г. про призначення покарання у виді штрафу без позбавлення права керування – відмовити.
4. У клопотанні захисника Ганги Д.Г. про закриття провадження у справі – відмовити
5. Роз`яснити, що відповідно до статей 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому цієї постанови. 
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення п`ятнадцятиденного строку, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання цієї постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у цій постанові.
6. Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її винесення.
7. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подачі апеляційної скарги, постанова набирає чинності після прийняття судом апеляційної інстанції відповідного рішення.

Суддя	Д. В. Арчаков