Справа № 706/254/26 
2/706/524/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

18 травня 2026 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі: 
головуючої судді Школьної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Христинівка Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» через свого представника - Усенка Миколу Ігоровича звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 26.01.2024 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» укладено Договір про споживчий кредит № 7970439, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 5 000 грн, які зобов`язався повернути, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Договір укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
ТОВ «Мілоан» умови Договору № 7970439 від 26.01.2024 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленій сумі. Відповідач, зі свого боку, взяті зобов`язання по Договору належним чином не виконала, у результаті чого утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 17 125 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 5 000 грн; заборгованість за процентами - 11 625 грн, заборгованість за простроченою комісією - 500 грн.
Право вимоги до відповідача на вищевказану суму позивач набув на підставі укладеного 28.05.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» Договору відступлення прав вимоги № 106-МЛ.
Постановленою 02.03.2026 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. За клопотанням представника позивача витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію щодо належності відповідачу банківської картки, вказаної в договорі, та зарахування на неї кредитних коштів.
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві та поданому окремо 02.04.2026 клопотанні просить справу розглядати за відсутності представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення за місцем реєстрації судової кореспонденції, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 не подано.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийняте рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.
Постановленою 18.05.2026 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою вирішено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши надані позивачем та витребувані за його клопотанням докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов таких висновків і такого рішення.
Судом встановлено, що 26.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №7970439, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати відповідачу грошові кошти в сумі 5 000 грн строком на 105 днів із 26.01.2024, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, визначені Договором.
За умовами пункту 1.3 Договору строк кредитування складається із пільгового і поточного періодів.
При цьому пунктом 1.3.1 Договору визначено, що пільговий період становить 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 10.02.2024 (рекомендована дата платежу).
Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 10.05.2024 (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.3.2 Договору).
У пункті 1.4 Договору сторони передбачили, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 10.02.2024, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості - 10.05.2024.
За умовами пункту 1.5 Договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1 775 грн. Орієнтована загальна вартість кредиту за пільговий період становить 6775 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк користування) складають 12 125 грн, а орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника - 17 125 грн.
Пунктом 1.5.1 Договору визначено комісію за надання кредиту у розмірі 500 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1 275 грн, які нараховуються за ставкою 1,70 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного період становлять 10 350 грн - їх нарахування здійснюється за ставкою 2,30 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом поточного періоду ( п.1.5.2 та 1.5.3 Договору).
За умовами пункту 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Договір № 7970439 укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в іноформаційно - комунікаційній системі товариства та доступний на сайті товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника.
ОСОБА_1 26.01.2024 підписала Договір № 7970439 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором - 452788.
Укладення Договору № 7970439 в електронній формі відповідачем не спростовано.
Підписавши Договір, відповідач погодилася із графіком платежів за договором та ознайомилася із паспортом споживчого кредиту.
Довідкою про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» підтвердило, що відповідач ОСОБА_1 з якою укладено Договір № 79704339 від 26.01.2024, ідентифікована товариством за направленим 26.01.2024 о 15 год 55 хв на її номер телефону НОМЕР_2 одноразовим ідентифікатором - 452788.
Факт перерахування відповідачу грошових коштів в сумі 5 000 грн згідно Договору №7970439 підтверджено долученим до справи платіжним дорученням № 121307105 від 26.01.2024. Кошти зараховані на рахунок відповідача ОСОБА_1 НОМЕР_1 .
Належність банківської картки № НОМЕР_3 ОСОБА_2 та зарахування на неї коштів в сумі 5000 грн підтверджено листом АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-12256 від 07.04.2026, що надісланий на виконання ухвали суду про витребування доказів. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсними не визнано.
З урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність Договору № 7970439 від 26.01.2024 між відповідачем та ТОВ «Мілоан», отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та наявності в неї боргових зобов`язань перед товариством.
28.05.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) новому кредиторові - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» за плату, а новий кредитор прийняв належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.
На виконання умов Договору № 106-МЛ від 28.05.2024 позивач перерахував ТОВ «Мілоан» грошові кошти, на підтвердження чого надав платіжну інструкцію № 2258 від 28.05.2024.
Із витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 28.05.2024 судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 17 125 грн, з яких: 5 000 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 11 625 грн - сума заборгованості за процентами та 500 грн - заборгованість по комісії.
Позивач надав суду належні, допустимі та достатні докази, що підтверджують перехід до нього права вимоги за Договором № 7970439 від 26.01.2024 на суму 17 125 грн.
Оскільки відповідач отримала у користування 5 000 гривень кредитних коштів та у строки визначені Договором їх не повернула, позовні вимоги про стягнення із неї тіла кредиту та комісії в сумі 500 грн, підлягають до задоволення
Перевіряючи розрахунок заборгованості по процентах за кредитним договором, суд враховує, що нарахування процентів здійснювалося первинним кредитодавцем - ТОВ «Мілоан».
У період із 26.01.2024 по 10.02.2024 відповідачу нараховані проценти в розмірі 85 грн в день, а в період із 11.02.2024 по 10.05.2024 - в розмірі 115 грн або 2,3 % в день, що підтверджується дослідженою судом відомістю ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 7970439.
22.11.2023 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) доповнений пунктом 17.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 не більше 1,5%, а з 20.08.2024 - не більше 1%.
Вирішуючи юридичний спір суд встановив, що Договір про споживчий кредит №7970439 укладений 26.01.2024 строком на 105 днів, тобто до 10.05.2024, а тому процента ставка із 22.04.2024 може бути не більшою за 1,5 %.
Тоді розрахунок заборгованості за процентами в межах строку кредитування становить:
1) із 26.01.2024 по 10.02.2024 (15 днів): 15 * 85 (5000*1,7%) = 1 275 грн;
2) із 11.02.2024 по 21.04.2024 (71 день): 71 * 115 (5000*2,3%) = 8 165 грн;
3) із 22.04.2024 по 10.05.2024 (19 днів): 19 * 75 (5000*1,5%) = 1 425 грн;
Загальний розмір процентів за користування кредитними коштами в розмірі 5 000 гривень складає: 1 275 грн + 8 165 грн + 1 425 грн = 10865 грн.
Матеріали справи не містять відомостей про повернення відповідачем первісному кредитору або позивачу основної суми боргу, процентів та комісії, а відтак суд задовольняє позовні вимоги товариства частково, з урахуванням наведених вище обґрунтувань. 
Отже, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить: 5 000 грн (тіло кредиту) + 10 865 грн (заборгованість за процентами) + 500 грн (заборгованість за комісією) = 16 365 грн.
Наявність заборгованості перед позивачем ОСОБА_1 не спростувала.
Вирішуючи питання щодо компенсації позивачу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд виходить із такого.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами частин першої п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).
Звертаючись з позовною заявою до суду представник позивача Усенко М.І. зазначав про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зроблений висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Дослідженням наданих на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу доказів, суд встановив, що між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі керуючого партнера Усенка М.І. укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025. 
12.02.2026 сторони підписали акт наданих послуг №Д/16562, згідно якого вартість наданих адвокатським об`єднанням позивачу послуг щодо стягнення із боржника ОСОБА_1 заборгованості становить 8 000 грн. Перелік наданих послуг відображено у детальному описі від 12.02.2026.
У постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Верховний Суд в постанові від 13.02.2019 у справі № 756/2114/17 звернув увагу на те, що враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зроблено висновки, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 року у справі № 914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Дослідивши докази, надані представником позивача на підтвердження понесених витрат, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, обсяг досліджених доказів, зважаючи на те, що дана справа є малозначною, справою незначної складності, розглянута в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача та відповідача, наявність узгодженої та усталеної судової практики щодо вирішення спірних правовідносин, суд вважає за необхідне зменшити суму стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу до 4 000 грн.
Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
З огляду на те, що судом задоволено позовні вимоги частково на суму 16 365 грн із загальних 17 125 грн, частка задоволених позовних вимог становить 95,56 %.
Тоді з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2 544,18 грн (2662,40 грн * 95,56 %).
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 279 - 284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 7970439 від 26.01.2024 у розмірі 16 365 (шістнадцять тисяч триста шістдесят п`ять) гривень, з яких: 5 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10 865 грн - заборгованість за процентами, 500 грн - заборгованість за комісією.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» судові витрати в розмірі 2 544 (дві тисячі п`ятсот сорок чотири) гривні 18 копійок, понесені позивачем на сплату судового збору, та 4 000 (чотири тисячі) гривень витрат на правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, шляхом подання протягом тридцяти днів з дня складення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», ЄДРПОУ - 35234236, місцезнаходження: вул. Смаль - Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4-й поверх, м. Львів, 79029.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Альона ШКОЛЬНА