Справа № 456/685/25 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С. 
Провадження № 22-ц/811/3843/25 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 травня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.
секретаря: Іванової О.О. 
з участю: представника ОСОБА_1 – Левка С.Л.,
представника військової частини НОМЕР_1 – Вакала Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , Стрийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою, –

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою прооголошення фізичної особи померлою.
Заяву мотивували тим, що 19 червня 2024 року при виконанні бойового завдання під час зайняття нової позиції в результаті стрілецького бою з переважаючим за силою противником в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області зник безвісти кулеметник 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону старший солдат ОСОБА_3 .
Факт зникнення безвісти за особливих обставин ОСОБА_3 в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області підтверджується журналом бойових дій військової частини НОМЕР_1 , в той час як відомостей про самовільне залишення частини, дезертирство під час бою, добровільну здачу у полон чи неправомірних дій військовослужбовця, які могли призвести до його зникнення безвісти, не встановлено.
Під час ведення аеророзвідки виявлено тіла загиблих військовослужбовців, точну кількість яких встановити не вдалося.
Вважали, що зазначені обставини з достатньою вірогідністю підтверджують факт смерті військовослужбовця ОСОБА_3 .
Оголошення ОСОБА_3 померлим необхідно для отримання свідоцтва про смерть, проведення необхідних церковних обрядів у зв`язку із смертю сина та отримання передбачених чинним законодавством соціальних пільг.
З наведених підстав просили оголосити військовослужбовця кулеметника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання військового обов`язку по захисту держави Україна в російсько-Українській війні, визначивши місце смерті населений пункт Часів Яр Донецької області.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , Стрийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2025 року оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі покликаються на те, що ОСОБА_3 зник за особливих обставин під час зайняття нової позиції в результаті стрілецького бою з переважаючими силами противника за відсутності відомостей щодо перебування його у полоні чи дезертирства. 
Матеріалами службового розслідування підтверджується, що під час ведення аеророзвідки на місці ведення ОСОБА_3 стрілецького бою виявлено тіла загиблих солдатів точну кількість яких встановити не вдалося.
В оскаржуваному рішенні не враховано стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з врахуванням поданих доказів видається більш вірогіднішим, ніж протилежний. 
Висновок суду про те, що ОСОБА_3 може бути живим є припущенням, яке не підтверджується належними та допустимими доказами.
Просять рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника військової частини НОМЕР_1 – Вакала Д.В. на їх заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що наданими заявниками доказами підтверджується лише факт зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 , а беззаперечні докази його смерті в матеріалах справи відсутні, що унеможливлює оголошення його померлим. Крім того, ведення активних бойових дій на території Часовоярської територіальної громади продовжується, тому оголошення ОСОБА_3 померлим є передчасним. 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
17 червня 1989 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини – ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 , виданим повторно Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданим Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, підтверджується, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З 04 липня 2022 року ОСОБА_3 призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується витягом з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 04 липня 2022 року №180.
Згідно з витягом з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 03 березня 2023 року № 59 ОСОБА_3 зараховано до числа військовослужбовців, що залучаються до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.
Згідно з витягом з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 06 квітня 2024 року № 86 старшого солдата ОСОБА_3 , призваного по мобілізації, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 29 березня 2024 року № 91-РС на посаду кулеметника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 визнано таким, що з 06 квітня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Згідно з рапортом командира 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_9 близько 22 години 30 хвилин 19 червня 2024 року під час зайняття нової позиції в результаті стрілецького бою з переважаючими за силою противником в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області зникли безвісти військовослужбовці НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , а саме водій 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону головний сержант ОСОБА_10 та кулеметник 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону старший солдат ОСОБА_3 .
Факт зникнення безвісти вищезазначених військовослужбовців зафіксовано і в Журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 , реєстраційний номер: № 76т/бу від 10 червня 2024 року, що підтверджується витягом з цього журналу (а.с. 24)
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19 червня 2024 року № 1807А-АД призначено службове розслідування для уточнення причин і умов зникнення безвісти за особливих обставин головного сержанта ОСОБА_10 та старшого солдата ОСОБА_3 .
Як вбачається з пояснень головного сержанта 1 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону ОСОБА_11 , начальника медичного пункту НОМЕР_2 механізованого батальйону ОСОБА_12 , наданих в межах службового розслідування, на виконання вимог бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 12 червня 2024 року № 953 та бойового наказу командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 14 червня 2024 року № 7 близько 22 год. 00 хв. 19 червня 2024 року з позиції відділення «Піаніст» ротного опорного пункту «Магніт» в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області доповіли за допомогою радіозв`язку про чергову атаку на позицію штурмової групи противника. За наказом молодшого лейтенанта ОСОБА_13 для підсилення позиції відділення «Піаніст» та запобігання просування ворога висунулася група швидкого реагування НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у складі: водія 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону головного сержанта ОСОБА_10 та кулеметника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону старшого солдата ОСОБА_3 . Близько 22 год. 30 хв. 19 червня 2024 року з позиції «Піаніст» доповіли, що підкріплення на позицію не прибуло, але було чутно звуки стрілецького бою зі сторони можливого підходу допомоги. Провести обстеження ділянки місцевості за допомогою безпілотного літального апарату за координатами (37U DP 15662 84259) не було можливо через активну роботу засобів радіоелектронної боротьби противника. Постійний обстріл із застосуванням артилерійських систем різного калібру, бойові зіткнення з противником, унеможливлюють спроби провести пошуки та евакуацію на даній місцевості. Зв`язок з вищезазначеними військовослужбовцями відсутній.
Згідно з актом службового розслідування № 19375км причиною зникнення безвісти кулеметника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону старшого солдата ОСОБА_3 стало ведення бойових дій НОМЕР_2 механізованим батальйоном військової частини НОМЕР_1 під час зайняття нової позиції, в результаті стрілецького бо з переважаючими силами противника ( НОМЕР_5 ) у районі населеного пункту Часів Яр Донецької області. Умовою, що сприяла зникненню безвісти кулеметника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 стало бойове зіткнення, стрілецький бій в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області та перебування даної території в та званій «сірій зоні».
За результатами службового розслідування запропоновано кулеметника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 вважати зниклим безвісти за особливих обставин (під час збройного конфлікту) в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області під час захисту Батьківщини з 19 червня 2024 року. 
Відповідно до сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21 червня 2024 року № 6037 старший солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 19 червня 2024 року.
Згідно з витягом з наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 20 червня 2024 року № 155 старшого солдата ОСОБА_3 , призваного по мобілізації, кулеметника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону визнано таким, що 19 червня 2024 року припинив участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України в районах проведення воєнних (бойових) дій у зв`язку із зникненням безвісти.
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджується, що за заявою ОСОБА_2 від 24 червня 2024 року Стрийським РУП ГУНП у Львівській області розпочато кримінальне провадження № 12024141130000638 за фактом зникнення ОСОБА_3 . 
08 липня 2024 року ОСОБА_3 набув статусу особи, що зникла безвісти за особливих обставин, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, № 20240708-612 від 08 липня 2024 року.
Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 30 липня 2024 року № 2226А-ОД. кулеметника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 визнано зниклим безвісти за особливих обставин (під час збройного конфлікту) в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області під час захисту Батьківщини з 19 червня 2021 року.
Листом Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України № 34 7-21031 від 23 вересня 2025 року у відповідь на адвокатський запит повідомлено, що відомості про місцезнаходження ОСОБА_3 , перебування його в полоні держави-агресора тощо Об`єднаним центром не отримувалися. 
Окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Відтак, підставою для оголошення особи померлою в судовому порядку є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2024 року у справі № 183/3972/22.
Цивільним законодавством передбачено декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців 
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23.
Таким чином, оголошення померлим (смерть in absentia) – це судове визнання померлим фізичної особи, про яку за місцем постійного проживання відсутні будь-які відомості про місце її перебування протягом встановленого строку. Оголошення особи померлою юридично прирівнюється до фізичної смерті, є припущенням смерті (praesumptio mortis) і має своїм наслідком припинення правоздатності особи. Тому при оголошенні особи померлою суд виходить із презумпції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достеменно неможливо. Оголошення особи померлою здійснюється судом на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи, що узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20 та від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Зазначені обставини суд встановлює на підставі відповідних доказів, якими можуть бути, зокрема, але не виключно, накази командира військової частини, бойові розпорядження, акти службового розслідування, матеріали кримінального провадження, інформація державних органів та міжнародних інституцій, показання свідків, фото- відеоматеріали тощо.
Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній окремій справі.
При цьому суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, з якого вбачається, що бойові дії на території Часовоярської міської територіальної громади за винятком села Богданівка велись з 24 лютого 2022 року по 06 серпня 2024 року, а з 07 серпня 2024 року вищезазначена територіальна громада належить до територій, які тимчасово окуповані російською федерацією.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року в справі №755/11021/22 зазначено, що речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України та наголосила, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відтак, відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Таким чином, шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, у даній справі має відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі ОСОБА_3 (Часовоярська міська територіальна громада), тобто з 07 серпня 2024 року, а отже на момент звернення до суду у лютому 2025 року і на час ухвалення судом першої інстанції рішення вищевказаний строк сплив, що спростовує висновок суду першої інстанції про те, що звернення щодо оголошення фізичної особи померлою є передчасним, оскільки територія, на якій відбулась вірогідна загибель ОСОБА_3 , на момент цієї події була територією активних бойових дій, а в подальшому окупована державою-агресором.
Аналогічні висновки щодо застосування строків, визначених статтею 46 ЦК України при зверненні до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, викладені у постановах Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23, від 24 грудня 2025 року у справі № 692/95/25, від 21 січня 2026 року у справі № 127/11048/24, від 18 лютого 2026 року у справі № 759/22513/24, від 04 березня 2026 року у справі № 761/684/25 та від 06 травня 2026 року у справі №703/2285/25.
Звернувшись із заявою про визнання ОСОБА_3 померлим, заявники зазначали, що рішення суду їм необхідне для отримання свідоцтва про смерть та передбачених чинним законодавством соціальних пільг.
Матеріалами справи безспірно підтверджується, що ОСОБА_3 брав участь у бойовому зіткненні з противником в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області 19 червня 2024 року, під час якого зник безвісти.
Наявні у справі матеріали службового розслідування військової частини НОМЕР_1 щодо обставин ймовірної загибелі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості державних органів та інституцій щодо відсутності інформації про перебування ОСОБА_3 у полоні, дають підстави для обґрунтованого припущення про смерть останнього.
Аналізуючи надані суду докази, колегія суддів вважає, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення ОСОБА_3 померлим під час участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, захистом Батьківщини, під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому наявні в матеріалах справи письмові докази не містять жодних суперечностей і надають суду можливість зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області при виконанні військових обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для оголошення померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який загинув під час виконання військового обов`язку із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України 19 червня 2024 року в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – задовольнити.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2025 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який загинув під час виконання військового обов`язку із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Часів Яр Донецької області. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 14 травня 2026 року.

Головуючий: Савуляк Р.В. 

Судді: Крайник Н.П. 

Шандра М.М.