Справа № 752/23470/19 
Провадження № 2/752/84/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

19 березня 2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання: Лісненка А.А., 
у місті Києві, в приміщенні суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики про стягнення заборгованості за договором позики -
в с т а н о в и в:
у листопаді 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі 206 200 доларів США.В обґрунтовування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору позики від 20.01.2017 ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою ОСОБА_3 позичала у останнього 106 200,00 доларів США та зобов`язалась повернути зазначені кошти у строк до 20.01.2018. 15 лютого 2019 року ОСОБА_3 додатково позичив ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 100 000,00 доларів США, які відповідач зобов`язалась повернути до 15.05.2019, що підтверджується розпискою. Незважаючи на це до моменту подачі позовної заяви відповідач своїх зобов`язань не виконала та коштів не повернула, в зв`язку із чим позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 19.10.2020 року відкрито провадження в справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (а.с. 29-30). Відповідачу наданий строк для надання відзиву.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від -01.04.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено (а.с.33-34).
05.11.2021 до суду надійшла заява від адвоката Бодягіна Ігоря Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про процесуальне правонаступництво, обгрунтовуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 помер. ОСОБА_1 , являється дружиною покійного ОСОБА_3 . Відповідно до заповіту від 17.06.2008 посвідченого Приватним нотаріусом Грабчак Г.Г., реєстр №97 ОСОБА_3 заповів на користь ОСОБА_4 на випадок своєї смерті все його майно, що належить йому, де б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті. Відповідно до довідки №263/02-14 від 01.11.2021 виданої приватним нотаріусом Маріуполььского районного нотаріального округу Донецької області Лупіновою Н. єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина ОСОБА_1 . У зв`язку з вищевикладеним адвокат Бодягін Ігор Борисович, який діє в інтересах ОСОБА_1 просить суд замінити позивача у цивільній справі №752/23470/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на його процесуального правонаступника ОСОБА_1 (а.с.51-52).
26.11.2021 до суду надійшов відзив від відповідачки ОСОБА_2 відповідно до якого зазначила, що в борг у ОСОБА_3 гроші не брала. ОСОБА_3 інвестував гроші в бізнес відповідачки, однак фактично відповідачка гроші не отримувала. Зобов`язання наявності боргу та необхідності його повернення не доведені та як відсутні оригінали доказів на які посилається відповідач, а саме відсутній оригінал договору від 20.01.2017 та розписка від 15.02.2019, так як вони були знешкодженні самим позивачем. Розпискою від 15.02.2019 не визначено якій саме валюті визначається зобов`язання. В самій розписці міститься посилання в доларів, однак не має підстав вважати, що йдеться саме про долари саме якоїсь конкретно визначеної країни. Відповідачка просила суд прийняти ухвалу, якою закрити провадження по справі на підставі п. 7 ст. 255 ЦПК України, у випадку слухання справи по суті прийняти відповідний відзив та відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.65-67).
04.02.2022 до суду надійшла відповідь на відзив від адвоката Бодягіна Ігоря Борисовича, якій діє в інтересах ОСОБА_1 відповідно до якого зазначив, що 20.01.2017 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики. Згідно цього договору позикодавець ОСОБА_3 передав у власність позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти готівкою у сумі 106 200 доларів США. Позикодавець зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такий самій сумі, що були передані йому позикодавцем)у строк до 20.01.2018.Вказаний договір позики є в оригіналі і буде наданий суду як належний доказ існуючого та не виконаного ОСОБА_2 зобов`язання та твердження ОСОБА_2 в даному випадку щодо начебто у позивача відсутні оригінали договорів позики не відповідає дійсності. Також, ОСОБА_2 15.02.2019 взяла у борг у ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 100 000доларів і зобов`язувалася повернути борг 15 травня 2019 року, про що власноруч написала розписку. ОСОБА_2 подала позовні заяви до ОСОБА_1 , що знаходяться на розгляді в Орджонікідзевському районному суді міста Маріуполя Донецької області, а саме справа №265/8538/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування та справа №265/8531/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту. З цією ж метою відповідачка ОСОБА_2 подавала по цих двом справам заяви про забезпечення, шляхом заборони приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Лупіновій Н.Є. видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 . Представком-адвокатом Бодягіним І.Б. було подано апеляційну скаргу на забезпечення позову.Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01.11.2021 забезпечення позову по справі №265/8538/21 скасовано. Адвокат Бодягін І.Б. заперечує щодо доводів відповідача про виконання грошового зобов`язання виключно в гривнях і про те, що не можливо визначити валюту, оскільки заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Згідно з довідкою №263/02-14 від 01.11.2021 виданою приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лупіноовю Н.Є. єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружина ОСОБА_1 .Таким чином, правових підстав для закриття провадження по справі немає, оскільки ОСОБА_1 є правонаступницею після смерті свого ОСОБА_6 -позивача по справі, а отже має право на вимогу стягнення заборгованості за договором позики та розпискою з ОСОБА_2 (а.с.78-80).
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 04.02.2022 року у межах розгляду цивільної справи №752/23470/19 витребувано у приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Лупіної Наталії Євгенівни засвідчену належним чином копію матеріалів спадкової справи №35/2021 щодо спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 90-91).
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 19.04.2023 року зупиено провадження у справі №752/23470/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу до набрання законної сили судовим рішенням у справі №265
8531/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Маріуполььского міського нотаріального округу Лупінова Наталя Євгенівна про визнання недійсним заповіту, що розглядається Ленінським районним судом міста Дніпропетровська (а.с.110-111).
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 19.08.2024 провадження у справі №752/23470/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості поновлено (а.с.115).
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 03.06.2025 замінено позивача у справі №752/23470/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стгнення боргу- ОСОБА_3 на його процесуального правонаступника ОСОБА_1 (а.с.178-179).
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 01.09.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті (а.с.189-190).
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 01.12.2025 зобов`язано сторону позивача у справі №752/23470/19 надати для дослідження у судовому засіданні оригінали договору позики від 20.01.2017 та розписку від 15.02.2019 (а.с.196-197).
03.06.2025 у судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просив позов задовольнити у повному обсязі. 01.09.2025 до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Ягічева С.О. про розгляд справи за відсутності представника та позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про причини не явки суд не повідомила. До суду надійшов відзив відповідно до якого просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.
Суд установив такі факти та їм правовідносини.
20.01.2017 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позикодавець ОСОБА_3 передав у власність позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти готівкою у сумі 106 200 доларів США (а.с.13).
Пунктом 3 договору позики від 20.01.2017 позикодавець зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такий самій сумі, що були передані йому позикодавцем)у строк до 20.01.2018
15.02.2019 ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 100 000доларів і зобов`язувалася повернути борг 15 травня 2019 року, про що власноруч написала розписку.
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13 грудня 2017 року № 6-996 цс 17. Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 (на яку послався суд апеляційної інстанції), від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17, Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 569/1646/14-ц (провадження № 61-5020св18), від 14 квітня 2020 року у справі №628/3909/15 (провадження № 61-42915св18) та від 21 липня 2021 року у справі №758/2418/17 (провадження № 61-9694св20).
Суд беззаперечно встановив, що ОСОБА_2 отримала від за ОСОБА_3 за час життя в борг грошові кошти в розмірі 206 200 доларів США, що підтверджується договором позики від 20.01.2017 та власноручно підписаною відповідачем розпискою від 15.02.2019.
Таким чином суд вважає встановлений факт, що ОСОБА_3 за час життя та ОСОБА_2 укладений договір позики від 20.01.2017 та розписка від 15.02.2019.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №10316 (а.с.61).
Відповідно до заповіту від 17.06.2008 посвідченого Приватним нотаріусом Грабчак Г.Г., реєстр №97 ОСОБА_3 заповів на користь ОСОБА_4 (дружина) на випадок своєї смерті все його майно, що належить йому, де б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті (а.с.58).
За результатами судового розгляду справи №265/8531/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Лупінова Н.Є.про визнання заповіту недійсним ухвалено судове рішення про відмову у задоволені позову .
За даними інформації наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скоробагатьком О.В., станом на 07 травня 2015 року спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина - ОСОБА_1 .
Відповідно до правил ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Отже, відповідачка ОСОБА_2 скористалася своїм правом на оспорювання заповіту складеного на користь ОСОБА_1 , рішення суду набрало законної сили, за даними довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скоробогатька О.В. - ОСОБА_1 станом на 07.05.2025 року є єдиною спадкоємицею майна померлого ОСОБА_3 , отже є його правонаступницею до якої переходить право звернутися до відповідачки про стягнення боргу за договором позики від 20.01.2017 та власноручно підписаною відповідачем розпискою від 15.02.2019.
Водночас, згідно із ч. 3 ст. 533 ЦК України допускає, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Отже суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимоги та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договорами позики у розмірі 2200,00 доларів США.
Суд критично ставиться до заперечень сторони відповідача щодо задоволення позову на підставі відсутності конкретизації валюти у розписці, оскільки спростовується визначеним регулятором встановленого офіційного курсу щодо долара США, згідно із офіційного сайту Національного банку України на час складання, підписання розписки в якій чітко зазначена сума як в доларах так і в гривневому еквіваленті. Доказів щодо укладання розписки та отримання коштів боржником в іншій валюті ніж долари США, сторона відповідача суду не надали.
Отже, ОСОБА_1 є правонаступником після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 та має право вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача за договором позики від 20.01.2017 та розпискою від 15.02.2019, оскільки остання не повернула кошти та не виконала свої зобов`язання. 
Враховуючи викладене вище, дослідивши матеріали справи та обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 9605,00грн відповідно до ст. 141ЦПК України покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 206 200 доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять гривень) 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя К.Г. Плахотнюк