Справа № 129/158/26 
Провадження по справі № 2-а/129/64/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" травня 2026 р. Гайсинський районний суд Вінницької області 
у складі: головуючого судді Капуша І.С.,
з участю секретаря Іванченко О.В.,
розглянувши без участі сторін та їх представників в місті Гайсині в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
 
19.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою №525 від 16.04.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що він є особою з інвалідністю третьої групи, проходив військово-лікарську комісію, є непридатним до військової служби у мирний час, а тому, на його думку, не повинен був уточнювати персональні дані у порядку, визначеному Законом України №3633-IX від 11.04.2024. Крім того, позивач зазначає, що його персональні дані могли бути отримані відповідачем шляхом електронної інформаційної взаємодії між державними реєстрами, у зв`язку із чим положення примітки до ст.210 КУпАП виключають можливість притягнення його до адміністративної відповідальності. Також позивач посилається на порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності та відсутність належного повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Ухвалою суду від 26.01.2026 відкрито провадження у справі.
04.02.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Відзив мотивований тим, що відповідно до вимог Закону України №3633-IX від 11.04.2024 усі призовники, військовозобов`язані та резервісти були зобов`язані протягом шістдесяти днів з дня набрання чинності вказаним Законом уточнити свої персональні дані, зокрема адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інші персональні дані.
Представник відповідача зазначив, що позивач перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний, а тому на нього у повному обсязі поширюються вимоги законодавства щодо уточнення персональних даних.
У відзиві відповідач вказав, що наявність у позивача інвалідності третьої групи, а також непридатність до військової служби у мирний час не звільняють його від обов`язку виконання правил військового обліку та уточнення персональних даних, оскільки чинне законодавство не містить відповідних виключень для таких осіб.
Також представник відповідача зазначив, що доводи позивача про можливість отримання необхідних даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між державними реєстрами є безпідставними, оскільки частина персональних даних, які підлягали уточненню, зокрема номер телефону, адреса електронної пошти та інші актуальні контактні дані, не можуть бути отримані відповідачем автоматично з інших державних реєстрів.
Крім того, у відзиві відповідач наголосив, що порушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, є триваючим, оскільки обов`язок щодо уточнення персональних даних не припиняється після спливу встановленого законом строку, а продовжує існувати доти, доки військовозобов`язаний не виконає відповідний обов`язок.
Представник відповідача також зазначив, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується наданими суду доказами направлення поштової кореспонденції, а тому підстав вважати, що право позивача на захист було порушене, немає.
04.02.2026 до суду також надійшла заява представника відповідача Підвашецького В.М. про розгляд справи у його відсутність.
12.05.2026р. надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача не погоджується із наведеними у відзиві аргументами відповідача, вважає їх безпідставними та такими, що не спростовують викладені у позовній заяві обставини, справу просив розглядати у його та позивача відсутність.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, письмово просили справу розглядати без їх участі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, перевіривши доводи позовної заяви та відзиву, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою №525 від 16.04.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що останній не уточнив свої персональні дані у строки, встановлені Законом України №3633-IX від 11.04.2024.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-IX від 11.04.2024 військовозобов`язані, резервісти та призовники були зобов`язані у шістдесятиденний строк з дня набрання чинності вказаним Законом уточнити свої персональні дані через територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.
Судом встановлено, що позивач у визначений законом строк персональні дані не уточнив, що фактично не заперечується самим позивачем.
Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку в особливий період.
Суд також враховує, що на момент виникнення спірних правовідносин в Україні діяв правовий режим воєнного стану та особливий період, у зв`язку із чим дотримання правил військового обліку та своєчасне уточнення персональних даних військовозобов`язаними особами має особливе значення для забезпечення належного функціонування системи військового обліку та мобілізаційної готовності держави.
Статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено обов`язок військовозобов`язаних перебувати на військовому обліку та виконувати правила військового обліку.
Згідно із Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, військовозобов`язані зобов`язані своєчасно уточнювати персональні дані у випадках та порядку, визначених законодавством.
Суд критично оцінює доводи позивача про те, що наявність у нього інвалідності або непридатності до військової служби звільняє його від виконання правил військового обліку.
Чинне законодавство не містить положень, які б звільняли осіб з інвалідністю або осіб, визнаних непридатними до військової служби, від обов`язку уточнення персональних даних.
Наявність у особи інвалідності, непридатності до військової служби або відстрочки від мобілізації не припиняє статусу військовозобов`язаного та не звільняє таку особу від виконання обов`язків, передбачених законодавством про військовий обов`язок і військовий облік.
Суд також не приймає доводи позивача щодо застосування примітки до ст.210 КУпАП.
Відповідно до примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами та державними реєстрами.
Разом із тим, зі змісту відзиву та доданих до нього матеріалів убачається, що частина персональних даних, які підлягали уточненню, зокрема номер телефону, адреса електронної пошти та інші актуальні контактні дані, не могли бути отримані відповідачем шляхом автоматизованої електронної взаємодії між державними реєстрами, а тому обов`язок щодо їх уточнення покладався безпосередньо на позивача як військовозобов`язану особу.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що всі персональні дані, які він був зобов`язаний уточнити, фактично містилися у відповідних державних реєстрах та могли бути автоматично отримані відповідачем.
Суд також враховує, що саме на військовозобов`язаного законодавством покладено обов`язок щодо уточнення своїх персональних даних, а не на територіальний центр комплектування та соціальної підтримки обов`язок самостійно здійснювати пошук та актуалізацію такої інформації.
Матеріали справи містять протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення позивача, картку військовозобов`язаного, докази направлення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення та інші документи, які свідчать про дотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Судом встановлено, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується наданими відповідачем доказами направлення відповідного повідомлення засобами поштового зв`язку.
Тому доводи позивача про порушення його права на захист є необґрунтованими.
Суд також враховує, що сам по собі факт незгоди особи із прийнятим рішенням суб`єкта владних повноважень не свідчить про його протиправність, якщо таке рішення прийняте на підставі закону, у межах наданих повноважень та з дотриманням встановленої процедури.
Оцінюючи доводи позивача щодо пропуску строків притягнення до адміністративної відповідальності, суд виходить із наступного.
За змістом ч.2 ст.38 КУпАП при триваючому правопорушенні адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення.
Суд погоджується з доводами відповідача про те, що неуточнення військовозобов`язаним персональних даних має характер триваючого адміністративного правопорушення.
Триваючим адміністративним правопорушенням є проступок, пов`язаний із тривалим, безперервним невиконанням встановленого законом обов`язку. Таке правопорушення триває доти, доки відповідний обов`язок не буде виконано або правопорушення не буде виявлено уповноваженим органом.
Крім того, суд зазначає, що обов`язок щодо уточнення персональних даних не є одноразовою дією, яка припиняється після спливу встановленого законом строку, а має постійний характер та безпосередньо пов`язаний із належним веденням військового обліку в особливий період. Невиконання такого обов`язку продовжується у часі та триває до моменту його фактичного виконання особою або виявлення відповідного порушення уповноваженим органом.
Суд зазначає, що обов`язок військовозобов`язаного щодо уточнення персональних даних не припиняється після спливу встановленого законом строку, а продовжує існувати до моменту його належного виконання.
Отже, після спливу шістдесятиденного строку, встановленого Законом №3633-IX, позивач продовжував перебувати у стані невиконання покладеного на нього законом обов`язку щодо уточнення персональних даних.
За таких обставин строк накладення адміністративного стягнення у даному випадку підлягає обчисленню саме з моменту виявлення правопорушення, а не з моменту закінчення строку, встановленого для уточнення персональних даних.
Суд також враховує, що аналогічний підхід щодо триваючого характеру порушень правил військового обліку висловлений у практиці адміністративних судів апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України адміністративний суд перевіряє, чи прийняті рішення суб`єкта владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що адміністративний суд при перевірці рішень суб`єкта владних повноважень повинен оцінювати їх з точки зору відповідності критеріям законності, обґрунтованості та прийняття у межах наданих повноважень, а обов`язок доведення правомірності рішення покладається саме на суб`єкта владних повноважень.
Доводи позивача фактично зводяться до незгоди із самим фактом притягнення його до адміністративної відповідальності, однак не спростовують встановленого судом факту невиконання ним обов`язку щодо уточнення персональних даних у встановленому законом порядку.
З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено факт порушення позивачем правил військового обліку, дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, у зв`язку із чим підстав для її скасування суд не вбачає. 
На підставі викладеного, керуючись ст.2, 5, 9, 72-77, 241-246, 286 КАС України, ст.33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.38, ч.3 ст.210-1 КУпАП, суд, -
В И Р І Ш И В :
 
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення — відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Гайсинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: