Справа 420/499/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Бойко О.Я. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. грн.

І. Суть спору:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, ОСОБА_1 до відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , у якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн грн. (один мільйон гривень) відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн грн. (один мільйон гривень) на підставі абзацу 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153.

ІІ. Аргументи сторін
(а) Позиція позивача
Позивач стверджує, що набув право на отримання спірної виплати, оскільки 20.02.2022 уклав контракт про проходження військової служби в ЗС України у віці до 25-ти років у ВЧ НОМЕР_1 терміном на 1 рік, при цьому 18.02.2023 контракт був продовжений на строк - до оголошення демобілізації.
Позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України понад 6 місяців безперервно або 1 рік та 9 місяців сумарно брав участь у бойових діях, та 17.06.2024 отримав поранення, що підтверджується довідкою №1755п від 19.06.2024.
Представник позивача також вказує, що позивач не притягався до кримінальної відповідальності та не має незнятої або непогашеної судимості, що у сукупності свідчить про набуття позивачем права на грошову винагороду передбачену абзацом 1 пункту 4 Постанови №153.
Позивач вважає порушеним право на отримання спірної виплати та не погоджується з відмовою відповідача у проведенні нарахування та виплати грошової винагороди з підстав укладення контракту на проходження військової служби в ЗСУ до введення воєнного стану, вважає таку відмову дискримінаційною.
Зокрема, оскільки виплата грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої Постановою №153 лише особам, які проходять військову службу на період воєнного стану, буде дискримінаційним відносно осіб, які до 25 років прийняті на службу та проходять військову службу за контрактом до введення воєнного стану, та після введення воєнного стану також виявили бажання продовжувати військову службу, подовживши дію укладеного контракту в період воєнного стану.
Представник позивача стверджує, що перебування позивача станом на 24.02.2022 на військовій службі не впливає на набуття права на отримання одноразової грошової винагороди, передбаченої Постановою №153, оскільки як в редакції на момент її прийняття, так і в подальшому в редакції внесених до неї змін, вказана Постанова не містить таких умов та/або обмежень у виплаті спірної грошової винагороди щодо осіб, які до введення на території України воєнного стану вже проходили військову службу, а в подальшому під час воєнного стану, перебуваючи на військовій службі, продовжили дію контракту про проходження військової служби.
(б) Позиція відповідача
Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування своїх заперечень, з посиланням на статтю 19 Конституції України та абзац 2 пункту 4 Постанови №153 відповідач зазначав, що відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України № 999/уд від 20.02.2025 право на винагороду мають виключно особи рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які до набрання чинності Постановою (до 13.02.2025) у віці до 25 років (яким не виповнилося 25 років) були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на 13.02.2025.
Молодший сержант ОСОБА_1 20.02.2022 року уклав контракт про проходження військової служби в ЗС України у віці до 25-ти років у ВЧ НОМЕР_1 терміном на 1 рік.
Відповідач вважає, що оскільки укладений з позивачем контракт про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу набув чинності 20.02.2022 (не під час воєнного стану), для оформлення та подання документів, необхідних для отримання позивачем одноразової грошової винагороди у військовій частині НОМЕР_1 немає законних підстав.
Таким чином, відповідач стверджує, що позивач не підпадає під критерії щодо отримання одноразової грошової винагороди. 
ІІІ. Процесуальні дії у справі
13.01.2026 суд ухвалив відкрити провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
19.01.2026 суд отримав відзив на позовну заяву.
26.01.2026 суд отримав відповідь на відзив. 

IV. Обставини, встановлені судом
Згідно із записами у військовому квитку серії НОМЕР_2 , позивач, 27.01.1998 народження, з 20.02.2018 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на підставі контракту, та згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №19-РС був прийнятий у Збройні Сили України на військову службу за контрактом.
29.11.2018 позивачу видано свідоцтво серії НОМЕР_3 , відповідно до якого пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій. 
18.02.2022 Міністерством оборони України, в особі командира військової частини НОМЕР_1 , та громадянином України (військовослужбовцем) позивачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшим солдатом, командиром гармати 2 протитанкового артилерійського взводу, протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону, укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.
Контракт про проходження військової служби є строковим, укладено на 1 (один) рік та згідно з пунктом 11 набрав чинності з 20.02.2022. 
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.02.2023 №51, відповідно до підпункту 3 пункту 23, підпункту 2 пункту 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та пункту 2 частини 9 статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» продовжено військову службу та дію контракту понад установлений строк на час проведення мобілізації або дії воєнного стану на період до оголошення демобілізації: молодшому сержанту ОСОБА_1 , головному сержанту роти протитанкових керованих ракет.
Підставою для прийняття наказу від 18.02.2023 №51 зазначені: Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022, Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року № 58/2023.
У контракті про проходження військової служби пункт 11-2 заповнено 18.02.2023, згідно з записом - строк контракту продовжено до оголошення демобілізації (наказ №51 від 18.02.2023).
Позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України:
- з 04.05.2022 по 29.11.2022 , з 12.12.2022 по 10.05.2023, з 23.05.2023 по 08.06.2023, з 19.06.2023 по 22.07.2023, з 01.08.2023 по 15.09.2023, з 03.10.2023 по 03.10.2023, з 04.10.2023 по 15.01.2024, з 02.02.2024 по 17.06.2024, з 11.11.2024 по 30.11.2024, згідно з довідкою від 29.09.2025 №0666/118/7693.
Довідкою командира ВЧ НОМЕР_1 від 19.06.2024 №1755п підтверджено отримання 17.06.2024 позивачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 , поранення при безпосередній участі в бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.
Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності на наявності судимості» ФОВА-005214700 підтверджується, що позивач станом на 10.12.2025 є особою, стосовно якої відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні.
Позивач 11.12.2025 звернувся до відповідача з рапортом, в якому просив сформувати необхідний пакет документів, передати заявку на Міністерство оборони України щодо необхідності відповідного фінансування, передати відповідні накази до фінансового відділу, за необхідності до фінансового відділу військової частини, нарахувати та провести виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень.
Відповідач листом від 28.12.2025 №0666/16524 у відповідь на рапорт від 11.12.2025 (вх. №31055 від 23.12.2025) щодо оформлення та подання документів, необхідних для отримання одноразової грошової винагороди, передбаченої пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах України під час воєнного стану», повідомив, що оскільки укладений контракт про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу набув чинності 20.02.2022 (не під час воєнного стану), для оформлення та подання документів, необхідних для отримання одноразової грошової винагороди у військовій частині НОМЕР_1 немає законних підстав.
Суд встановив, що позивач перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджено довідкою від 11.12.2025 №2760, та згідно із записами пункту 19 військового квитка позивачу присвоєно військове звання солдат наказом від 20.02.2018 №19-РС, старший солдат наказом від 26.10.2018 №144-РС, молодший сержант наказом від 07.03.2022 №33-РС, в подальшому у 2022 році присвоєне військове звання головний сержант.

V. Джерела права та висновки суду
Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення.
Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.
Зміст спірних правовідносин становить вирішення питання про набуття позивачем військовослужбовцем, права на отримання одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, у разі укладення ним контракту про проходження військової служби 18.02.2022, набрання чинності таким контрактом 20.02.2022, та продовженням дії такого контракту 18.02.2023 до оголошення мобілізації.
Позивач зазначає про набуття такого права та відповідність усім критеріям для нарахування та виплати одноразової грошової винагороди. Відповідач, заперечуючи наявність такого права, вказує на набуття чинності поточним контрактом 20.02.2022 – до введення воєнного стану, що за твердженням відповідача не відповідає критеріям призначення такої виплати. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач був прийнятий на військову службу за контрактом 20.02.2018 – у віці 20 років 0 місяців 24 дня, станом на день набуття чинності контрактом про проходження військової служби - 20.02.2022 позивач мав вік 24 роки 0 місяців 24 дня, а на день прийняття наказу від 18.02.2023 №51 про продовження військової служби та дії контракту понад установлений строк - позивач мав вік 25 років 0 місяців 22 дні.
Також судом встановлено, що позивачу, відповідно до частини 2 статті 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі – Закон №2232-XII), з 20.02.2018 до 06.03.2022 було присвоєно армійське військове звання рядового складу (солдат та старший солдат), а з 07.03.2022 - сержантського і старшинського складу (молодший сержант, головний сержант).
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що Кабінет Міністрів України 11.02.2025 прийняв постанову №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» (далі – Постанова №153), яка набрала чинності 13.02.2025.
Метою Постанови №153 є реалізації протягом двох років експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби під час воєнного стану.
В первісній редакції, абзацом 2 підпункту 1 пункту 3 Постанови №153 установлено, що учасниками експериментального проекту є, зокрема, громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил на посади рядового складу.
Також, в первісній редакції, абзацами 2-5 пункту 4 Постанови №153 установлено:
- абзац 2: особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
- абзац 3: військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
- абзац 4: військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
- абзац 5: військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
В подальшому, постановами Кабінету Міністрів України від 01.04.2025 №387 (чинні з 08.04.2025) та від 30.07.2025 №942 (чинні з 07.08.2025), до Постанови №153 внесені зміни. 
Пунктом 4 Постанови №153, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, установлено:
- абзац 2: громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
- абзац 3: військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
- абзац 4: військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
- абзац 5: військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується;
- абзац 6: виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та:
--були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу;
--проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “молодший лейтенант”;
--проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання.
З огляду на процитовані норми права випливає, що для відповідності позивача критеріям абзацу 2 пункту 4 Постанови №153, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, та отримання права на виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, одночасно мають бути дотримані такі умови:
1) військовослужбовець має бути громадянином України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил;
2) такий громадянин України до набрання чинності Постановою №153 (до 13.02.2025) у віці до 25 років був прийнятий або призваний на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. №64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. №2102-IX;
3) такий військовослужбовець проходить військову службу;
4) такий військовослужбовець брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою (13.02.2025);
5) такий військовослужбовець не відноситься до осіб, яким винагорода не виплачується.
Відповідність вищевказаним критеріям 1 та 3 підтверджується матеріалами справи.
Зокрема, позивач є громадянином України з числа осіб сержантського і старшинського складу Збройних Сил та проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .
Відповідність критерію 4, а саме безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій не менше шести місяців станом на 13.02.2025, не заперечується відповідачем. Наявна довідка від 29.09.2025 №0666/118/7693 підтверджує безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у різні періоди з 2022 по 2024 рік (сукупно 719 днів) на територіях Миколаївської міської ТГр Миколаївського району Миколаївської області та Костянтинівської міської ТГр Краматорського району Донецької області. Суд зазначає, що надана позивачем довідка, оформлена згідно з Додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, не є самостійною підставою для виплати спірної винагороди, оскільки може включати як періоди безпосередньої участі у бойових діях, так і інші періоди, за які виплата не передбачена.
Відповідність позивача критерію 5 також не заперечується відповідачем. Позивач надав підтвердження про відсутність стосовно нього станом на 10.12.2025 відомостей про наявність незнятої чи непогашеної судимості.
Суд зазначає, що відповідність 2 критерію є предметом заявленого спору, а саме умова, відповідно до якої позивач до набрання чинності Постановою № 153 (до 13.02.2025) у віці до 25 років був прийнятий або призваний на військову службу під час воєнного стану.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач був прийнятий на військову службу за контрактом 20.02.2018 згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №19-ЗС, що підтверджено пунктом 9 військового квитка серії НОМЕР_2 , у віці 20 років 0 місяців 24 дня.
Таким чином, позивач був прийнятий на військову службу 20.02.2018 у віці до 25 років, не під час воєнного стану та до його введення.
Проте суд вважає формальним підхід відповідача та відхиляє його, який ототожнює дату укладення контракту з фактом проходження військовослужбовцем віком до 25 років військової служби під час воєнного стану. Суд вважає невірним таке тлумачення відповідачем вимог абз. 2 пункту 4 Постанови №153. З аналізу цієї норми права ключовим моментом є те, що під час воєнного стану військовослужбовець у віці до 25 років є прийнятим та проходить військову службу.
Звертаючись до фактів цієї справи, суд встановив, що позивач до оголошення воєнного стану був прийнятий та продовжував проходити військову службу в тому числі і під час воєнного стану у віці до 25 років. Також у віці до 25 років приймав безпосередню участь під час воєнного стану у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком понад 7 місяців.
З огляду на викладене, суд робить висновок про існування у позивача права на отримання спірної одноразової грошової допомоги, відповідно відмову відповідача у здійсненні такої виплати протиправною.

VI. Судові витрати
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд не здійснює розподіл судових витрат. На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 139, 244-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити. 
2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн грн. (один мільйон гривень) відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153;
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн грн. (один мільйон гривень) на підставі абзацу 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ; адреса: АДРЕСА_2 ).
Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО