ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 року	справа № 380/15681/25	
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , у якому просить: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення відомостей до військово-облікового документу в електронній формі Резерв + (Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) позивача про виключення з військового обліку з проставленням відповідних записів про непридатність у графах "підстава виключення", "постанова ВЛК", дата ВЛК;
- зобов`язати відповідача внести до військово-облікового документу в електронній формі Резерв + (Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) відомості про виключення позивача з військового обліку з проставленням відповідних записів про непридатність у графах "підстава виключення", "постанова ВЛК", дата ВЛК;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення відомостей про виключення з військового обліку у військовий квиток ОСОБА_1 серії від 28.02.2022 НОМЕР_3 ;
- зобов`язати відповідача внести відомості про виключення з військового обліку у військовий квиток ОСОБА_1 від 28.02.2022 серії НОМЕР_3 ..
Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 із змінами та доповненнями внесено відповідні записи у військово-обліковий документ, а саме: військовий квиток Серія НОМЕР_4 , виданий 01 лютого 2011 року ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_2 з 20.04.2022 знятий з обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 за станом здоров`я, виключений з обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , як непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Проте, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 не було внесено відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, внаслідок чого, дані зазначені у військово-обліковому документі позивача та у Єдиному реєстрі не узгоджуються між собою. Позивач вважає протиправною таку бездіяльність посадових осіб відповідача, що зумовило його звернення до суду з цим позовом.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 05.08.2025 суддя Кисильова О.Й. відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до розпорядження Керівника апарату Львівського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 № 7/р відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 100/0/15-26 від 22.01.2026 та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України 11.11.2024 № 39 (із змінами) проведено повторний автоматизований розподіл справ.
За результатами повторного автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Гулику А. Г.
Ухвалою від 30.01.2026 суддя прийняв справу до розгляду.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
Згідно із записами у військовому квитку серії НОМЕР_3 від 28.02.2022 позивача взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 22.05.2025. 
ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_5 Національної гвардії України у період з 28.02.2022 по 21.05.2025. 
11.04.2025 медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» за направленням командира Військової частини НОМЕР_5 Національної гвардії України проведено медичний огляд з метою встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_1 до проходження військової служби, захисту Батьківщини та придатності до військової служби.
За результатами обстеження ВЛК на підставі статтей 36-а, 79-а, 64-б, 21-б, 23-б, 34-6, 38-б, 45-6, 13-в, 39-в. 61-в, 67-в, 75-в графи II Розкладу хвороб ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби, що підтверджується свідоцтвом про хворобу Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» № 242 від 11.04.2025. 
Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.05.2025 № 144 позивача звільнено відповідно до підпункту б пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відомості про виключення з військового обліку відсутні. 
Згідно із записами у військово-обліковому документі Резерв+ ОСОБА_1 у розділі «Категорія обліку» зазначено «військовозобов`язаний», у розділі «Підстава зняття/виключення» прочерк, постанова ВЛК та дата ВЛК прочерки (зверху проставлена відмітка «на обліку»). 
Відповідні записи у військово-обліковому документі в електронній формі Резерв+ та військово-обліковому документі паперовому свідчать про те, що позивач продовжує перебувати на військовому обліку, відомості про результати проходження медичного огляду ВЛК до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Резера +) та військово-облікового документу паперового не внесено. 
30.06.2025 представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просила внести відомості до військово-облікового документу Резерв+ ОСОБА_1 про виключення з військового обліку з проставленням відповідних відомостей про непридатність у графах «підстава виключення», «постанова ВЛК», дата ВЛК та внести відомості про виключення з військового обліку у військовий квиток ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 28.02.2022 шляхом проставлення відповідної відмітки про виключення у військовому квитку. 
12.07.2025 на поштову адресу представника позивача надійшла відповідь про відмову відповідача внести відомості про виключення з військового обліку на підставі того, що відсутнє роз`яснення 16 Регіональної військово-лікарської комісії щодо необхідності затвердження протоколом свідоцтва про хворобу, виданого Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області».
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невнесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керується такими мотивами.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (надалі за текстом - Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232-XII).
Відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 15.07.2025 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII).
У статті 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яким визначено порядок проведення військово-лікарської експертизи та формулювання висновків військово-лікарських комісій.
До внесення змін у 2024 році висновки військово-лікарських комісій містили формулювання «непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку», що фактично поєднувало медичний висновок із адміністративним рішенням щодо виключення особи з військового обліку.
Водночас відповідно до статей 37, 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» питання зняття та виключення з військового обліку належать до виключної компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та не віднесені до повноважень військово-лікарських комісій.
З метою приведення підзаконного нормативно-правового акта у відповідність до вимог закону, Наказом Міністерства оборони України № 686 від 20.11.2024 було внесено зміни до Наказу МОУ № 402, якими із Положення та додатків до нього виключено формулювання «з виключенням з військового обліку».
Починаючи з набрання чинності зазначеними змінами, військово-лікарські комісії уповноважені надавати виключно медичний висновок щодо придатності або непридатності особи до військової служби, тоді як прийняття рішення про виключення з військового обліку здійснюється територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на підставі такого висновку та у порядку, визначеному законом.
Як встановив суд, згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.05.2025 № 144 позивача звільнено відповідно до підпункту б пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
12.07.2025 відповідач відмовився внести відомості про виключення позивача з військового обліку на підставі того, що відсутнє роз`яснення 16 Регіональної військово-лікарської комісії щодо необхідності затвердження протоколом свідоцтва про хворобу виданого Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області».
При цьому, суд враховує, що Наказом Міністерства оборони України № 686 від 20.11.2024 року з Наказу МОУ № 402 виключено формулювання «з виключенням з військового обліку».
Водночас, суд вказує на те, що відсутність роз`яснення 16 Регіональної військово-лікарської комісії не є належною правовою підставою для відмови у внесенні вказаних відомостей до Реєстру.
Отже, з урахуванням вказаного свідоцтва про хворобу у позивача на підставі пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у позивача виникло право на виключення з військового обліку, а у відповідача - обов`язок здійснити таке виключення та внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Суд зазначає, що правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначені в Законі України від 16.03.2017 № 1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (надалі за текстом - Закон № 1951-VIII).
Стаття 1 Закону № 1951-VIII визначає, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно зі статтею 2 Закону № 1951-VІІІ основними завданнями Реєстру є:
1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України;
2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період;
3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
Пунктами 1 та 2 частини першої статті 3 Закону № 1951-VІІІ визначено, що основними засадами ведення Реєстру є: обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1951-VІІІ держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.
Згідно із частиною п`ятою статті 5 Закону № 1951-VІІІ органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України (частина восьма статті 5 Закону № 1951-VІІІ).
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частина дев`ята статті 5 Закону №1951-VІІІ).
Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 1951-VІІІ до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Частиною першою статті 7 Закону № 1951-VІІІ визначено, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1951-VІІІ до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема відомості про виконання військового обов`язку; відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи).
Статтею 9 Закону №1951-VIII визначено права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Так, призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключения) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключения) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.
Частина третя статті 14 Закону №1951-VIII визначає, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Відповідно до статті 15 Закону №1951-VIII особи, винні у порушенні вимог згаданого Закону, несуть відповідальність згідно із законом.
Аналізуючи вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку, відомості про виконання військового обов`язку, відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 1487), відповідно до пункту 2 якого військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.
Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно із пунктом 14 Порядку № 1487 військовий облік забезпечується з урахуванням вимог законодавства у сфері декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники, військовозобов`язані та резервісти працюють (навчаються).
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 16 Порядку № 1487 військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації - на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.
Пунктом 20 Порядку № 1487 визначено, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
У пункті 79 Порядку № 1487 визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; забезпечують громадян військово-обліковими документами та зберігання зданих або вилучених у призовників, військовозобов`язаних та резервістів військово-облікових документів; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 81 Порядку № 1487, зокрема, визначено, що особиста присутність призовників, військовозобов`язаних та резервістів для зняття або виключення з військового обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів не обов`язкова.
Так, суд зазначає, що відповідальними за організацію та забезпечення зберігання облікової документації військовозобов`язаних, персональних даних, які в них містяться, збереження підтвердних документів, що стали підставою для виключення з військового обліку військовозобов`язаних, а також своєчасне внесення даних про військовозобов`язаного, у тому числі й про виключення з військового обліку із зазначенням підстав, до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, є саме ТЦК та СП.
Однак, відомості про результати медичного огляду ВЛК щодо непридатності позивача до військової служби, які мали бути обов`язково та своєчасно внесені до Реєстру відповідачем, як того вимагає Закон №1951-VIII, відсутні.
Суд зазначає, що тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (не належне виконання) ТЦК та СП, у тому числі й щодо своєчасного внесення даних про військовозобов`язаного до Єдиного державного реєстру, не може покладатися на позивача та створювати для нього додаткових обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно із частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).
Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Тому, встановивши порушення прав позивача, суд має обрати такий захист, який з урахуванням конкретних обставин справи буде ефективним з точки зору частини першої статті 2 КАС України та статті 13 Конвенції та виключатиме можливі подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення відомостей до військово-облікового документу в електронній формі Резерв+ (Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) позивача про виключення з військового обліку з проставленням відповідних записів про непридатність у графах "підстава виключення", "постанова ВЛК", дата ВЛК.
З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача внести до військово-облікового документу в електронній формі Резерв + (Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) відомості про виключення позивача з військового обліку з проставленням відповідних записів про непридатність у графах "підстава виключення", "постанова ВЛК", дата ВЛК.
Окрім цього, суд вказує на те, що відомості, які внесені у Реєстр також повинні відповідати відомостям у військово-облікових документах позивача.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення відомостей про виключення з військового обліку у військовий квиток ОСОБА_1 серії від 28.02.2022 НОМЕР_3 .
Отже, з метою захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача внести відомості про виключення з військового обліку у військовий квиток ОСОБА_1 від 28.02.2022 серії НОМЕР_3 .
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
V. Судові витрати.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в:
позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення відомостей до військово-облікового документу в електронній формі Резерв + (Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) про виключення ОСОБА_1 з військового обліку з проставленням відповідних записів про непридатність у графах «підстава виключення», «постанова ВЛК», дата ВЛК.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 внести відомості до військово-облікового документу в електронній формі Резерв + (Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) про виключення ОСОБА_1 з військового обліку з проставленням відповідних записів про непридатність у графах «підстава виключення», «постанова ВЛК», дата ВЛК.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку у військовий квиток серії НОМЕР_3 від 28.02.2022.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 внести відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку у військовий квиток серії НОМЕР_3 від 28.02.2022.
Судові витрати між сторонами не розподіляються.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович