Справа № 991/9167/24
Провадження 1-кп/991/103/24

У Х В А Л А 
іменем України

28 квітня 2026 року м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про покладення процесуальних обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 52023000000000358 від 03.08.2023, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 369 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 369 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_5 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 4 статті 369, частиною 4 статті 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. На розгляді у Вищому антикорупційному суді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52023000000000358 від 03.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 4 ст. 358 КК України.
1.1. Прокурор подала клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 .
1.2. Клопотання мотивовано тим, що наразі стосовно ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 002 848 грн із покладенням процесуальних обов`язків, які неодноразово продовжувалися. Востаннє процесуальні обов`язки продовжені ухвалою Вищого антикорупційного суду від 17.10.2025 у справі №991/9167/24 до 17.12.2025 включно. 
1.3. Прокурор зазначила про необхідність забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання спробам: 
- переховуватися від суду; 
- незаконно впливати на свідків.
1.4. У зв`язку із неможливістю розглянути вказане клопотання у межах строку дії попередньої ухвали про продовження процесуальних обов`язків через об`єктивні обставини прокурор змінила своє клопотання і просила покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 2 місяці такі обов`язки:
- прибувати до суду за кожним викликом;
- не відлучатися за межі території України без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до органам ДМС свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування зі ОСОБА_11 , свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 з приводу обставин, викладених в обвинувальному акті.

2. У судовому засіданні учасники висловили такі позиції:
2.1. Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити із уточненими змінами до прохальної частини і покласти на обвинуваченого вказані процесуальні обов`язки. Додатково наголосила, що ризик переховування від суду набув реальних проявів, оскільки з моменту останнього звернення із клопотанням про продовження обов`язків обвинувачений з`явився тільки в попередньому судовому засіданні під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу. 
2.2. Захисник ОСОБА_8 заперечила проти задоволення клопотання, зазначила, що КПК України не передбачає можливості зміни клопотання після спливу процесуальних строків, тому клопотання прокурора не відповідає формі. Сторона обвинувачення достеменно обізнана про стан здоров`я ОСОБА_4 , тому неявки останнього за викликом до суду були поважними. Зазначила, що ризики кримінального провадження відсутні. 
2.3. Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію захисника ОСОБА_8 щодо форми клопотання. Підкреслив, що майже протягом 5 місяців щодо обвинуваченого не діють процесуальні обов`язки. Попри це обвинувачений протягом цього часу не допустив жодних порушень і не повернув собі закордонний паспорт. 
2.4. Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію щодо порушення форми клопотання.
2.5. Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали позицію сторони захисту.

3. Заслухавши учасників кримінального провадження, Суд дійшов таких висновків.
3.1.Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Процесуальне законодавство не передбачає випадків уточнення прохальної частини клопотання про продовження строку дії обов`язків у контексті їх повторного покладення. Водночас Суд врахував, що зміни не змінюють змісту самого клопотання і не становлять суттєвого втручання у права обвинуваченого. Суд також сприймає об`єктивні обставини, які унеможливили розгляд клопотання прокурора про продовження строку дії процесуальних обов`язків в межах строку дії попередньої ухвали, а саме тривала неявка обвинуваченого в судове засідання. Таким чином, Суд вбачає за можливе розглянути подане клопотання прокурора в новій редакції.
Суд виходить із того, що процесуальні обов`язки, покладені на обвинуваченого, мають строковий характер і припиняють свою дію після закінчення строку, визначеного відповідною ухвалою. Нерозгляд клопотання прокурора про їх продовження у межах цього строку, в тому числі з причин тривалої відсутності обвинуваченого, не тягне автоматичного продовження дії таких обов`язків.
Водночас сплив строку дії обов`язків не позбавляє сторону обвинувачення права повторно ініціювати питання про їх застосування. З урахуванням цього, зміна прокурором первісного клопотання про продовження дії процесуальних обов`язків на клопотання про їх покладення за своєю суттю не є новим за предметом звернення, а становить уточнення способу процесуальної дії з огляду на зміну фактичних обставин - припинення дії попередньої ухвали.
Суд також бере до уваги, що кримінальний процесуальний закон не містить заборони на зміну чи уточнення заявленого клопотання до моменту його розгляду по суті, якщо така зміна не погіршує становище обвинуваченого поза межами передбачених законом процедур і не порушує його право на захист. За своєю правовою природою покладення процесуальних обов`язків є самостійним заходом забезпечення кримінального провадження, який може бути застосований судом за наявності відповідних підстав, незалежно від того чи застосовувався він раніше, або чи сплив строк дії попередніх обов`язків. 
Отже, у ситуації коли строк дії раніше покладених обов`язків закінчився, а клопотання про їх продовження не розглянуто, суд не позбавлений повноважень розглянути змінене клопотання як таке, що спрямоване на вирішення питання про покладення процесуальних обов`язків у загальному порядку. Такий підхід забезпечить баланс між принципом правової визначеності (оскільки не допускає продовження обов`язків, строк дії яких закінчився) та завданнями кримінального провадження, зокрема забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого. 
3.2. З огляду на приписи ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання суд керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і стадії кримінального провадження.
3.3. У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
3.4. Згідно з положеннями ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
3.5. Згідно зі ст. 178 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі стосовно індивідуальних особливостей підозрюваного/обвинуваченого та інкримінованого кримінального правопорушення.
3.6. Це кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, а саме дослідження доказів, ОСОБА_4 має процесуальний статус обвинуваченого. З огляду на стадію кримінального провадження та зміст самого клопотання Суд не вирішує питання щодо обґрунтованості підозри, однак оцінює критерії, визначені у ст. 178 КПК України, та обґрунтовані прокурором ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
3.7. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх ймовірності. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків Суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. 
3.8. У контексті наявних ризиків кримінального провадження Суд констатує, що процесуальна поведінка обвинуваченого не є цілком належною і добросовісною. Вказане відображено в ухвалах Суду від 21.04.2026 і 24.04.2026, якими Суд відреагував на неявки обвинуваченого. Суд звертав увагу на можливість і необхідність участі обвинуваченого в судових засіданнях не лише безпосередньо в суді, а й в іншій більш комфортній формі - у режимі відеоконференції, у тому числі з використанням власних технічних засобів.
Своєю чергою систематичне посилання сторони захисту на стан здоров`я обвинуваченого в обґрунтування неможливості його участі в судових засіданнях фактично перетворюється на процесуальний інструмент блокування судового процесу, що деформує баланс між правом на захист та ефективним судовим розглядом. 
3.10. Повертаючись до заявлених ризиків, Суд зазначає, що ризик переховування обвинуваченого від суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суворість можливого покарання, неможливість застосування «пільгових» інститутів кримінального права у випадку визнання його винуватим у вчинені інкримінованого діяння в їх сукупності. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України. Санкція цієї статті відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої. Причому ч. 4 ст. 369 КК України є корупційним злочином, що унеможливлює застосування положень про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, звільнення від відбування покарання з випробуванням тощо. Отже, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності у випадку визнання його винуватим у майбутньому, обвинувачений може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду. 
Кримінальне провадження не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки обвинуваченого у будь-який момент судового розгляду. Співставлення можливих негативних наслідків переховування у вигляді потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим. Тим більше жодних обставин, які б однозначно утримували обвинуваченого на території України Суд не встановив. 
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися, Суд вважає це цілком вірогідним.
3.11. Суд зазначає про актуальність ризику впливу обвинуваченого на свідків. Наразі провадження перебуває на стадії судового розгляду (дослідження доказів). З огляду на те, що прокурор сформувала і надала перелік свідків, обвинувачений володіє відомостями про них та їхні показання, надані під час досудового розслідування. Загальний порядок, встановлений КПК України, передбачає процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, спочатку на стадії досудового розслідування шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК (у виключних випадках). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
Відтак, ризик впливу на свідків існує не лише на етапі досудового розслідування при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. 
3.12. Обов`язки, щодо покладення яких клопоче прокурор, не є такими, що надмірно або негативно впливають на життєвий уклад обвинуваченого, мають найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, а таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

4. Отже, клопотання прокурора слід задовольнити і покласти на обвинуваченого обов`язки. 

Керуючись статтями 176-178, 193, 194, 196, 331, 372, 376, 392 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Клопотання прокурора задовольнити.
2.Покласти до 28.06.2026 включно на обвинуваченого  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до суду за кожним викликом;
- не відлучатися за межі території України без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;
- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування зі ОСОБА_11 , свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 з приводу обставин, викладених в обвинувальному акті.
3.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя           ОСОБА_1