Справа № 307/725/26
Провадження № 2/307/320/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2026 року         м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді Сас Л.Р.,
секретар судового засідання Семко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив :

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 19 лютого 2026 року пред`явило до ОСОБА_1 позов про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 45 577,50 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 05.02.2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір № 0986634005/2.
На підставі заявки-анкети № 3234994 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем, шляхом підписання електронним підписом відповідача, було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0986634005/2. Відповідно до умов викладених в оферті, пропозиція (оферта), акцепт оферти, правила та заявка-анкета становлять єдиний документ – договір. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором, в якості аналога власноручного підпису позичальника. 
Відповідно до умов договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 3000,00 грн., строк користування кредитом - 30 днів, строк дії договору – 3 роки, відсоткова ставка – 1,75 % за один день користування кредитом. 
Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору. 
Всі інші умови які визначають порядок і умови надання ТОВ «ІНФІНАНС» грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору та електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником викладені у правилах, з якими ознайомився позичальник до укладення договору, та які є невід`ємною частиною договору (оферти та акцепту оферти).
18.10.2021 було укладено договір № 18-10/21 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0986634005/2. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0986634005/2. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 0986634005/2.
Загальний розмір заборгованості щодо повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 0986634005/2 від 05.02.2020, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 70515,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 3 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 66150,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 1365,00 грн. 
Проте, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 45 577,50 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 3000,00 грн. та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 42577, 50 грн., разом із судовими витратами, пов`язаними зі сплатою судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. 
Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, що є малозначною та розгляд якої постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін на 23 квітня 2026 року.
Позивач подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», затверджених наказом директор ТОВ «ІНФІНАНС»№ 14/1 від 18.08.2020 є спеціальними правилами, які визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору та електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником.
05.02.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладений договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0986634005/2, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з яким товариство зобов`язалося надати позичальнику фінансовий кредит для власних потреб на умовах цього договору та правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», які є невід`ємною частиною договору, а позичальник зобов`язалася належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором і правилами.
Згідно заявки-анкети № 3234994 від 23.08.2020 в рамках договору позики №0986634005/2 від 05.02.2020, ТОВ «ІНФІНАНС» перерахувало відповідачу на рахунок банківської картки, реквізити якої були зазначені ОСОБА_1 в цій заявці, грошові кошти у розмірі 3000,00 грн.
Акцепт оферти від 24 серпня 2020 року на укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0986634005/2 від 05 лютого 2020 та отримання кредиту згідно та заявки – анкети № 3234994 від 23 серпня 2020 року підписано ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 6q6f4n.
Відповідно до основних умов договору, розмір кредиту 3 000 грн.; строк користування кредитом 30 днів;? строк дії договору 3 роки.? Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов? договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності? пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 1 575,00 грн., за умови належного виконання умов? договору та відсутності пролонгації; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, за умови належного виконання умов договору та? відсутності пролонгації; номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбаченими? правилами; номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбаченими правилами;? загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 1 575,00 грн., при використанні номінальної відсоткової? ставки; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, при використанні номінальної відсоткової ставки.? Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного? виконання умов договору; максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов договору;? загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 3 150,00 грн., за умови неналежного виконання умов? договору; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 1277,5%, за умови неналежного виконання умов договору.? Всі інші умови викладені у правилах, з якими відповідач ознайомився до укладення договору, та які є невід`ємною? частиною договору (оферти та акцепту оферти), у тому числі: порядок укладення договору фінансового кредиту, надання фінансового кредиту потенційному позичальнику? (п. 6 правил); порядок застосування та нарахування процентів, за користування кредитом (п. 7 правил);? умови взаєморозрахунків (п. 7 правил);? порядок зміни і припинення дії договору (п. 8. правил);? права та обов`язки сторін (п. 9. правил);? відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору (п.10 правил).
З повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №12479_25909112745 від 09-09-2025 вбачається, що 24 серпня 2024 року ТОВ «ІНФІНАНС» перерахувало кошти в сумі 3000,00 грн. на платіжну картку ОСОБА_1 номер транзакції в системі iPay.ua – 64306096, призначення платежу: зарахування 3000,00 грн на карту НОМЕР_1 , що підтверджується також повідомленням ТОВ «Інфінанс».
Отже, ТОВ «ІНФІНАНС» зобов`язання за укладеним договором виконало в повному обсязі, перерахувавши на платіжну картку відповідача грошові кошти в сумі 3000,00 грн., а відповідач їх отримав.
18.10.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №18-10/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, за яким до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшли права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, в тому числі і до ОСОБА_1 .
Відповідно до акта приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 18-10/21 від 18.10.2021 від ТОВ «Інфінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшли права вимоги заборгованості до боржників.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників договору факторингу № 18-10/21 від 18.10.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №0986634005/2, від 05.02.2020.
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, згідно умов якого, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Вердикт Капітал», в тому числі і до відповідача за договором позики №0986634005/2, від 05.02.2020.
Відповідно до акта приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 від ТОВ «Вердикт Капітал» до позивача перейшли права вимоги заборгованості до боржників.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №0986634005/2 від 05.02.2020.
При цьому, ОСОБА_1 належним чином зобов`язання за договором не виконував, в результаті чого утворилась заборгованість, що підтверджується наданими ТОВ «Колект Центр» розрахунками заборгованості.
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Коллект Центр» за договором №0986634005/2 від 05.02.2020. станом на на 04.02.2026 складає 70515, 00 грн. та загальна заборгованість заявлена до стягнення за договором на 04.02.2026 складає 45577, 50 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦІК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Таким чином, позивача наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 526 та ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відомості про добровільну сплату боргу новому кредитору відповідачем відсутні. Будь-яких спростувань доказів, що подані позивачем суду на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин, відповідачем суду не надано.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦК України свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.
Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 3 ЦК України одним із основоположних принципів цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом досліджені надані банком докази видачу відповідачці кредиту, враховано, що зазначені докази відповідачкою не спростовані, що є її процесуальним обов`язком.
Наведене узгоджується з висновком висловленим Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо факторне виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 "боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від о6ов`язку погашення кредиту взагалі".
Тобто, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримав зазначені повідомлення відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Що стосується заявленої позивачем суми заборгованості слід зазначити, що суд не погоджується із такою сумою заборгованості виходячи із наступного.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом) – 30 календарних днів, максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості – 1,75%. Проценти за користування поточним кредитом (траншем) нараховуються за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування.
У заяві-анкеті від 23.08.2020, яка підписана позичальником, зазначено суму кредиту – 3 000 грн, термін кредиту – 30 днів.
Кредит за вказаними договором надано на строк, зазначений у заяві - анкеті, яка є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, вказала, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. 
Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. 
У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред"явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів.
Як встановлено судом, строк кредитування (користування кредитом) був погоджений сторонами та становив 30 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять та здійснений первісним кредитором розрахунок вказує саме на «неправомірне користування позичальником грошовими коштами» після спливу 30-денного строку користування кредитом.
Відповідно до п. 7.1 -7.3 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal» (далі Правила), які долучив до позовної заяви позивач, первинний строк користування кредитом в рамках фінансового кредиту, встановлений сторонами у відповідному договорі фінансового кредиту може бути пролонгований на строк, що відповідає кількості днів, на яку було первинно видано кредит та який вказаний при оформленні відносин між сторонами в договорі. 
Пролонгація кредиту здійснюється в разі дотримання наступних передумов: 
7.2.1. На момент подовження строку поточного кредиту строк дії договору фінансового кредиту не закінчився. 
7.2.2. позичальником повністю сплачено нараховані проценти (у разі відповідної вимоги Товариства – неустойка та штрафні санкції) за Основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту. 
Пролонгація кредиту здійснюється виключно за умови попередньої оплати нарахованих процентів за користування кредитом (у разі наявності, сплати неустойки та штрафних санкцій на вимогу Товариства) за фактичну кількість днів користування кредитом.
Пунктом до п.7.5 Правил передбачено, що кількість Пролонгацій кредиту не обмежена за умови дотримання вимог п.8.3 Правил.
Дослідивши умови кредитного договору та Правил надання грошових коштів у позику, суд дійшов висновку, що кредитор не позбавлений права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, оскільки ці проценти охоплюються ч.2 ст.625 ЦК України.
Звертаючись з позовом, ТОВ «Коллект Центр» посилалося на наявність у позичальника заборгованості щодо сплати процентів за користування кредитом. 
Однак, заявлена до стягнення сума відсотків нарахована як у період дії договору, так і після закінчення строку дії кредитного договору.
Долучені до матеріалів Правила, які затверджені 18.08.2020, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору щодо встановлення обов`язку позичальника сплатити проценти від суми неповернутого в строк кредиту у розмірі 1277,5 % річних (п. 9.2.).
При цьому, суд звертає увагу, що посилання на відповідні пункти Правил наявні у підписаних позичальником ОСОБА_1 . Пропозиції укласти договір та Акцепту оферти не співпадають із такими пунктами Правил долученими до позову.
Так, в Акцепті зазначено про порядок застосування та нарахування процентів за користування кредитом передбачено п.7 Правил, однак п.7 Правил, долучених до позову Правил, передбачає порядок зміни/продовження строку дії Фінансового кредиту та порядок зміни та припинення дії договору.
Водночас, редакція долучених до матеріалів справи Правил містить у розділах 6, 8 непослідовну нумерацію пунктів, що вказує на їх неодноразову зміну.
Так, відповідно до п. 9.2. Правил, позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, на вимогу Товариства, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 1277,5% річних від простроченої суми, як плата за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами) в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України. Встановлені цим пунктом проценти нараховуються на прострочену суму кредиту та/або процентів за весь час прострочення, починаючи з першого дня прострочення по день фактичної сплати простроченої суми.
Відтак, суд звертає увагу, що такі умови містяться в розділі «Відповідальність» Правил, затверджених 18.08.2020 щодо встановлення обов`язку позичальника сплатити проценти від суми неповернутого в строк кредиту у розмірі 1277,5% річних (п. 9.2.), і таке нарахування здійснюється починаючи з першого дня прострочення, що на думку суду є мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України.
Встановлені ст. 625 ЦК України, проценти підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. 
Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст.625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.
За неповернення вказаних сум після закінчення строку, на який були видані кредитні кошти, може настати відповідальність, передбачена ст.625 ЦК України, проте регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16.
Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Окрім того, згідно п.9.6 Правил, у разі затримки Позичальником погашення заборгованості більш, ніж на 2 тижні Товариство має право звернутися до суду для захисту порушених прав та своїх законних інтересів (а.с.28).
Таким чином, суд приходить до переконання, що позикодавець, в т.ч. позивач не мали права нараховувати проценти після спливу погодженого сторонами 30-денного строку користування кредитом.
При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно Правил запропонованих позичальнику саме Кредитором, передбачено право Товариства звернутися до суду за захистом своїх прав у разі затримки Позичальником погашення заборгованості більш, ніж на 2 тижні, що вказує на те, що Кредитор сам сприяв таким чином до збільшення розміру заборгованості позичальника перед ним.
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.
Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості за нарахованими процентами необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між сторонами умов кредитного договору, якими визначено суму кредиту і строк кредитування саме у 30 днів відповідно, що буде відповідати засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Тому, з підстав, заявлених в позові, з позичальника підлягають стягненню проценти, які є звичайною платою за користування грошима за умови неналежного виконання умов договору нараховані за період до прострочення боржника відповідно до умов договору та ч.1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), розмір яких визначений договором у розмірі, а саме – 3000,00 грн. (сума кредиту) х 1,75 % (відсоткова ставка) х 30 (кількість днів на які надано кредит) =1575 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості за вказаним договором становитиме 4 575,00 грн., з яких 3000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 1575,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом строком 30 днів.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн.
Заявлена вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем долучено до позовної заяви договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги, укладений 02 липня 2024 року між адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та позивачем, до якого додані: заявка на надання юридичної допомоги без номеру, акт про надання юридичної допомоги (без дати та без зазначення ціни наданих послуг).
Предметом договору про надання правової допомоги є зобов`язання адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» за дорученням ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, тобто даний договір свідчить лише, що між двома юридичними особами існують договірні правовідносини щодо надання юридичних послуг.
В матеріалах справи відсутні відомості про надання правової допомоги позивачу саме адвокатом, не надано ордеру про надання правничої (правової) допомоги, а також інших доказів, які б підтверджували пов`язаність договору, а також доказів наданих та сплачених коштів за надані послуги.
За таких обставин не доведено, що позивач поніс витрати на правові послуги адвоката у даній справі, тому і вимога про їх стягнення задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 4 575 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят п`ять) гривень за кредитним договором № 0986634005/2 від 05 лютого 2020 року, з яких 3000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1 575,00 грн. заборгованість за відсотками, а також 266,24 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Відмовити в іншій частині позову за недоведеністю позовних вимог.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», юридична адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 27 квітня 2026 року.

Суддя          Л.Р.Сас