Справа № 550/257/22
Провадження № 3-в/550/25/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року      селище Чутове
Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Михайлюк О.І., розглянувши подання начальника СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Ковальчука С.В. про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строку давності його виконання, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
Начальник СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Ковальчук С.В звернувся до суду із поданням про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строку давності його виконання, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що постановою Чутівського районного суду Полтавської області №550/257/22 від 31.05.2022 було накладено стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 діб. 
Постанова набрала законної сили 13.06.2022, після чого була звернута судом до виконання.
Виконати зазначену постанову співробітниками СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області не є можливим у зв`язку з тим, що при неодноразових виїздах до вищевказаної адреси в помешканні ніхто не проживав. Під час бесід з місцевими жителями с. Щасливе, було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , на постійній основі проживає в м. Харків, що не є зоною обслуговування СПД №2 ВП №3 ПРУП ГУНП, а в будинку №2 вул. Набережна, с. Щасливе раніше проживали його батьки.
Встановити точне місце проживання гр. ОСОБА_1 , не представилося за можливе.
Ураховуючи те, що постанова суду, яка набрала законної сили не виконується більше трьох років з об`єктивних причин, наведене стало підставою звернення до суду із даним поданням.
В судові засідання ОСОБА_2 , представник органу Національної поліції не з`являлися.
Дослідивши клопотання, матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 31.05.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 5 діб.
13.06.2022 постанова була звернута судом до виконання шляхом направлення до органу уповноваженого виконувати стягнення у виді адміністративного арешту.
Згідно вимог ч. 1, 4 ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, і звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 300 КУпАП така постанова виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Орган Національної Поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.
За приписами ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.
Згідно вимог ст. 326 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.
Відповідно до ст. 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.
Постанова про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту строком 5 діб була звернута до виконання вчасно.
Разом з тим, згідно рішення Конституційного Суду України № 10-р/2018 у справі № 1-12/2018 (3911/15) від 23.11.2018 року за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 1 ст. 294, ст. 326 КУпАП визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): положення ч. 1ст. 294 КУпАП, яким встановлено, що постанови про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 («Адміністративний арешт») цього Кодексу, набирають законної сили з моменту їх винесення; положення ст. 326 КУпАП, яке передбачає, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення. Положення ч. 1 ст. 294, ст. 326 КУпАП, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення КСУ цього Рішення, яке є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.
З огляду на викладене, необхідно зауважити, що чинний КУпАП, до якого постійно вносяться зміни за своєю суттю є законом, який поєднує норми матеріального та процесуального права, охоплює всі сфери суспільно-економічного життя. Стадія виконання постанови про накладення адміністративних стягнень є заключною і зазвичай проходить у два етапи: 1) звернення постанови до виконання і 2) безпосереднє виконання постанови про накладення адміністративних стягнень.
Під зверненням постанови до виконання необхідно розуміти своєчасне (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) направлення постанови до органу, який відповідно до законодавства уповноважений її безпосередньо виконувати, в даному випадку до органу Національної Поліції, і визнається єдиним юридичним фактом, який має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови, що дотримано судом.
Однак, незважаючи на власну назву ст. 303 КУпАП, а саме давність виконання постанов про накладення адміністративних стягнень, законодавством України не передбачена давність виконання постанови судді про накладене стягнення, яка вже прийнята відповідним органом до виконання.
Таким чином, законодавець залишив поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту.
Виходячи із системного аналізу законодавства України, правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 року в справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст. 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ.
Приймаючи до уваги те, що на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді адміністративного арешту, суд дійшов до переконання, що за таких умов на нього поширюються стандарти Конвенції в частині застосування стандартів для кримінального провадження, зокрема КК України, норми якого регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення.
Згідно вимог ст. 80 КК України особа звільняється відбування покарання,якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1)два роки - у разі засудження до покарання менш суворого,ніж обмеження волі; 2) три роки-у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3)п`ять років -у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин,а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4)десять років-у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.
Відповідно до принципу верховенства права, суд вважає, що давність виконання постанови судді у справі про адміністративне правопорушення про накладення стягнення у виді адміністративного арешту в адміністративному праві не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному провадженні, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, яким і є арешт згідно вимог п. 8 і 9 ст. 51, 60 КК України, п. 7 ч. 1 ст.24, 32 КУпАП, а саме 2 роки.

Таким чином, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.
Керуючись ст. ст.187,246,300,301,304 КУпАП, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Ковальчука С.В. про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строку давності його виконання стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 діб, накладеного постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 31.05.2022 року за ч. 1 ст. 173-2, КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її проголошення.

Суддя      О. І. Михайлюк