Справа № 732/413/26 
Провадження № 2/732/375/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді – Бойко А. О., у присутності секретаря судового засідання – Пінчук С. М.,
розглянувши в залі суду в м. Городня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» (адреса: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари Київської області, 07406, код ЄДРПОУ 39493634) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків – НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» через свого представника Міньковську Анастасію Володимирівну звернулося до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №45397611 від 27.09.2021 у розмірі 15015,00 грн. Також ОСОБА_2 просила в порядку розподілу судових витрати стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 27 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» (далі – ТОВ «ФК «ІРБІС») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №45397611, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у строк, встановлений договором, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. ТОВ «ФК «ІРБІС» (первісний кредитор) свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлену суму кредитних коштів. Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку із чим виникла заборгованість.
01 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» укладений договір факторингу № 01092025/01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІРБІС» відступило право вимоги, а ТОВ «ПОЗИКА» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за кредитним договором №45397611 від 27.09.2021. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання належним чином, у нього утворилась заборгованість, яка, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 15015,00 грн, з яких: 4200,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 10815,00 грн – заборгованість за відсотками. Всупереч вимогам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання після відступлення позивачу права грошової вимоги до нього та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.
Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О. від 24 березня 2026 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином. У прохальній частині позову представник позивача просила розглянути справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а. с. 12).

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця його проживання відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2495914 від 23.03.2026: АДРЕСА_2 (а. с. 85). Згідно із відмітками поштового відділення зв`язку поштове відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання не отримане адресатом, наявна відмітка, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 90).
У тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та правової позиції ВП ВС, викладеною у постановах від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, КЦС ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.
Від відповідача відзиву на позов не надійшло, про поважні причини неявки суд не повідомлений. Заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_1 в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність – з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.
Судом встановлено, що 27 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІРБІС» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 45397611 у формі електронного документа з використанням електронного підпису(а. с. 68-76).
Відповідно до п. 3.1. договору, за цим договором Товариство надає кредит клієнту у розмірі 4200,00 грн, з оплатою по процентній ставці, що вираховується в наведеному Графіку згідно п. 3.2 цього договору, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити передбачені цим договором проценти у строки та на умовах даного договору.
Згідно із п. 3.2. договору за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплатити Товариству стандартну процентну ставку у розмірі 3%. Стандартна процентна ставка застосовується у межах строку, визначеного у п. 4.2. цього договору та у межах нового стандартного періоду строку кредитування, якщо відбулось продовження строку кредитування за ініціативою клієнта. При цьому клієнт може скористуватись Пільговим періодом та отримати пільгову процентну ставку (знижку) на умовах, визначених в п.п. 3.2.1, 3.2.2. п.3.2. цього договору: Пільговий період 14 календарних днів з 27.09.2021 по 11.10.2021, процента ставка 2,5%; Стандартний період 76 календарних днів з 12.10.2021 по 26.12.2021, стандартна процента ставка 3%.
Пунктом 2.10 договору визначено, що стандартна процентна ставка, визначена у п.3.2.2. п.3.2. цього договору застосовується в Стандартний період, який настає з наступного дня після закінчення строку Пільгового періоду. В такому випадку встановлюється стандартна процентна ставка в розмірі 3% за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня Стандартного періоду.
Згідно із п. 4.1. договору видача (надання) Товариством кредиту клієнту за цим договором проводиться протягом трьох операційних банківських дні з моменту укладення цього договору шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, реквізити якої зазначені клієнтом у особистому кабінеті, та, яка визначена клієнтом у якості основної платіжної картки.
У п. 4.2. договору визначено, що клієнт зобов`язується повністю повернути кредит та сплатити відсотки, що були нараховані за кредитом до 26.12.2021 (строк кредитування) шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Товариства.
Згідно із п. 5.1. договору клієнт зобов`язаний сплачувати Товариству проценти за користування Кредитом, за процентною ставкою, зазначеній у пунктах 3.1, 3.2 цього договору, але з урахуванням положень, передбачених пунктом 3.2 цього договору.
У п. 5.8. договору вказано, що нарахування процентів за кредитом провадиться кожного календарного дня на суму залишку кредиту.
Відповідно до п. 7.2., 7.2.1., 7.2.3. кредитного договору, клієнт зобов`язаний повністю повернути кредит відповідно до п.4.2. цього Договору та сплачувати Товариству проценти за користування кредитом відповідно до п. 3.1., 3.2. цього Договору (а. с. 26).
Згідно із п.11.1. кредитного договору, цей договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 26.12.2021, але у будь-якому випадку до повного виконання клієнтом зобов`язань за цим договором.
У довідці про ідентифікацію клієнта, виданою 01.09.2025 директором ТОВ «ФК «ІРБІС» Владиславом Завадою, вказано, що клієнт ОСОБА_1 ідентифікований 27.09.2021 16:19:39 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ІРБІС». Акцепт оферти позичальником (підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором) для укладення договору №45397611: унікальний ідентифікатор (код підпису) 394259, номер, на який було відправлено персональний ідентифікатор – 0638407667, дата підписання – 9/27/2021, номер карти/маска карти НОМЕР_2 (а. с. 61).
11 жовтня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІРБІС» було укладено Додатковий договір № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 45397611 від 27.09.2021 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а. с. 80-82).
Згідно із п. 2.1. Додаткового договору строк обраного клієнтом наступного Пільгового періоду складає: 25 календарних днів з 11.20.2021 по 05.11.2021.
Згідно з п. 2.2. з урахуванням п. 4.4. договору та п.2.1. цього Додаткового договору Товариство і Клієнт дійшли згоди внести такі зміни до договору:
1) пункт 3.2. кредитного договору викласти в наступній редакції: «3.2. Графік (порядок та умови надання кредиту). За користування кредитом клієнт зобов`язаний сплатити Товариству стандартну процентну ставку у розмірі 3%. Стандартна процентна ставка застосовується у межах строку, визначеного у п. 4.2. цього договору та у межах нового стандартного періоду строку кредитування, якщо відбулось продовження строку кредитування за ініціативою клієнта. При цьому, клієнт може скористуватись Пільговим періодом та отримати пільгову процентну ставку (знижку) на умовах, визначених в п.п. 3.2.1, 3.2.2. п.3.2. цього договору: Пільговий період 39 календарних днів з 27.09.2021 по 05.11.2021, процента ставка 2%; Стандартний період 51

календарний день з 06.11.2021 по 09.01.2022, стандартна процента ставка 3%»;
2) розмір нарахованих відсотків за договором за період з 27.09.2021 по 11.10.2021 в сумі 1470,00 грн підлягає сплаті клієнтом на користь Товариства;
3) викласти пункт 4.2. договору у наступній редакції: «4.2. Клієнт зобов`язується повністю повернути кредит та сплатити проценти, що були нараховані за кредитом до 09.01.2022 (далі за текстом «строк кредитування») шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Товариства».
Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах.
Суд, дослідивши умови та зміст договору про надання фінансового кредиту №4539761 від 27.09.2021 та Додаткового договору №1 до вказаного договору №11.10.2021 дійшов висновку, що за своєю правовою природою правовідносини, які виникли між відповідачем у цій справі та ТОВ «ФК «ІРБІС» є кредитними, а тому вони підпадають під правове регулювання норм § 2 глави 71 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, які регулюють відносини за договором позики, якщо інше не встановлено § 2 глави 71 ЦК України, або не випливає із суті кредитного договору.
ТОВ «ФК «ІРБІС» взяті на себе зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору.
27.09.2021 ТОВ «ФК «ІРБІС» видало відповідачу кредит в розмірі 4200,00 грн, шляхом перерахування коштів за кредитним договором №4539761 від 27.09.2021 на його банківську картку № НОМЕР_2 , що підтверджується інформацією ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» за вих.№3152_251023173422 від 23.10.2025 щодо здійснення транзакції в системі iPay.ua, номер транзакції 110914056, та свідчить про виконання первісним кредитором своїх зобов`язань своєчасно та в повному обсязі (а. с. 26).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач, всупереч умовам договору про надання фінансового кредиту №4539761 від 27.09.2021, взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, допустивши порушення умов кредитного договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка згідно з розрахунком ТОВ «ФК «ІРБІС», становить 15015,00 грн, з яких: 4200,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 10815,00 грн – заборгованість за відсотками (а. с. 31-33).
01 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» було укладено договір факторингу №01092025/01, за умовами якого ТОВ «ФК «ПОЗИКА» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками «ФК «ІРБІС», в тому числі, і до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №4539761 від 27.09.2021(а. с. 15-20).
Згідно витягу із Додатку №1 до договору факторингу №01092025/01 від 01.09.2025 ТОВ «ФК «ПОЗИКА» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання

фінансового кредиту №4539761 від 27.09.2021на загальну суму 15015,00 грн, з яких: 4200,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 10815,00 грн – заборгованість за відсотками (а. с. 59).
Отже, позивач як правонаступник має право вимоги до відповідача щодо стягнення нарахованої заборгованості.
Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із статтями 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 79, 80 ЦПК України).
Згідно із ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь іншої сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Доказів розірвання або визнання недійсними договором про надання фінансового кредиту №4539761 від 27.09.2021(на підставі якого виникло зобов`язання у відповідача перед первісним кредитором щодо сплати кредиту) та/або договору факторингу №01092025/01 від 01.09.2025 (на підставі якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним договором про споживчий кредит) в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст. 629 ЦК України зазначені договори є обов`язковими для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи.
Враховуючи, що відповідачем порушені взяті зобов`язання щодо порядку та строків оплати за договором про надання фінансового кредиту №4539761 від 27.09.2021, а тому з відповідача на

користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у заявленому позивачем розмірі.
Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №45397611 від 03.03.2026, керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де вказано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову – на відповідача.
Оскільки позивачем при подачі позову до суду сплачено 2662,40 грн судового збору, позовні вимоги задоволені повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмір 2662,40 грн.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу: договір про надання правової допомоги №39493634/01, укладений 02 січня 2026 року між ТОВ «ФК «ПОЗИКА» та адвокатом Лівак Іванною Миколаївною (а. с. 62-67), додаткову угоду №45397611 від 16.02.2026 до договору про надання правової допомоги №39493634/01 від 02.01.2026 (а. с. 25), свідоцтво про право на зайняття Лівак І.М. адвокатською діяльністю серії ВЛ № 841 (а. с. 34-35), детальний опис робіт (наданих послуг) від 16.02.2026 (а. с. 60), Акт про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 16.02.2026, згідно якого вартість наданих послуг складає 5500,00 грн (а. с. 56).
При вирішенні питання розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24), в якій виснувано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК України, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Відповідачем не надані суду заперечення щодо розміру стягнення з нього витрат на правничу допомогу чи клопотання про зменшення такого розміру з належним на це обґрунтуванням.
Отже, враховуючи відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо необґрунтованості та неспівмірності заявлених витрат на правничу допомогу, спрощений порядок розгляду справи,

задоволення позовних вимог повністю, обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений адвокатом на виконання таких робіт, суд доходить висновку, що розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн, є розумним та таким, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність).
Керуючись статтями 2, 5, 11, 13, 16, 525, 530, 536, 549, 611, 629, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України та статтями 10, 12, 77, 81, 133, 137, 141, 247, 264, 265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» заборгованість договором про надання фінансового кредиту №4539761 від 27.09.2021у розмірі 15015,00 грн, з яких: 4200,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 10815,00 грн – заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.
Направити ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення протягом двох днів з дня його проголошення і роз`яснити, що він має право протягом тридцяти днів з дня його проголошення, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення складене і підписане 28.04.2026.

Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» (адреса: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари Київської області, 07406, код ЄДРПОУ 39493634).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків – НОМЕР_1 ).

Суддя А. О. Бойко