ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/1994/25 
Провадження № 3/131/901/2025
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" квітня 2026 р. м. Іллінці 
Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Марчук В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
проживаючої по АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
06 грудня 2025 року о 00 год. 55 хв. ОСОБА_1 по вул. Європейська в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області керувала транспортним засобом CHEVROLET LACETTI, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності, порушення мови. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху», та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду в судові засідання не з`явилася, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористалася, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла. Разом з тим, в поданих до суду заявах представник останньої, адвокат Гончар О.І., просив розгляд справи проводити у його відсутності на відсутності ОСОБА_1 .
Поряд з цим, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Гончар О.І., в поданих до суду письмових поясненнях просив провадження у справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зокрема, представник вказав на розбіжності у часі вчинення адмінправопорушення. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 532990 від 06.12.2025 року зазначається час складання протоколу 02:22:55 та зупинку автомобіля 00:55. В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6288203 від 06.12.2025, винесеній інспектором СРПП ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Задорожним В.А. 06.12.2025 о 01:35:33, вказаний час вчинення адмінправопорушення 01:24:49 В рапорті інспектора СРПП ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенанта поліції Віктора Задорожного від 06.12.2025 року зазначено зупинку автомобіля не в 00:55:00, а в 01:55. 
З відео бодікамер поліцейських видно, що зупинив автомобіль інший інспектор, який себе назвав, як ОСОБА_2 . На бодікамері 800145 вбачається дата та час зупинки: 06.12.2025 01:04:06, саме з цього часу ведеться відеозапис тривалістю 36 хвилин 11 секунд, який триває до 01:40:15. На бодікамері 795771 вбачається дата та час зупинки: 06.12.2025 01:04:11 саме з цього часу ведеться відеозапис тривалістю 43 хвилини, який триває до 01:48:00, тобто 43 хвилини. Тобто, боді камери не підтверджують відомості, зазначені у вказаних вище протоколі,постанові та рапорті.
Окрім того, представник зауважив, що кричущим є факт складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 532990 від 06.12.2025 року, який складений 06.12.2025 о 02:02:50 хоча такого часу бодікамери не містять.
З цих підстав представник вважає, наявні розбіжності в офіційних документах з часом керування які не підтверджуються бодікамерами інспекторів виправити вже не можливо, та на підставі цього вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.
На бодіокамерах поліцейських з розмови особи, яка себе назвала ОСОБА_2 , чути та видно, що ОСОБА_1 зазначає: “Можу поїхати та здати експертизу (запис бодікамери 800145 - 00:01:28, запис бодікамери 795771 - 00:01:21). 
Ще однією обставиною, яка спростовує вину ОСОБА_1 , на думку адвоката Гончара О.І., є те, що оформлення матеріалів проводилося під час повітряної тривоги. На бодіокамерах поліцейських зафіксовано час початку повітряної тривоги 06.12.2025 від 01:24:51 (запис бодікамери 800145 чути звук повітряної тривоги - 01:24:51 до 01:25:46 запис 00:20:46 до 00:21:45).
На сайті https://alerts.in.ua/ зберігається інформація про оголошення повітряної тривати у Вінницькому районі Вінницької області 06 грудня 2025 року, яка тривала всю ніч: Як вбачається з відеозапису зупинка і складання протоколу про адміністративне правопорушення проводилося під час оголошеної повітряної тривоги, у зв`язку з цим поліцейські повинні були зупинити проведення будь-яких дій та продовжити лише після закінчення повітряної тривоги, що не було останніми дотримано. 
Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ч.6 ст. 266 КУпАП, не залучено участь двох свідків. Вважає, що відеозапис, здійснений поліцейським, не є належним доказом винуватості при ухиленні водія від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП фіксування технічними засобами здійснюється лише при огляді водія. В даному випадку, огляд ОСОБА_1 не проводився, а тому поліцейські при складанні протоколу повинні керуватися ч. 6 ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння ... від 09.11.2015 № 1452/735, а також "Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стані сп`яніння ...", затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
Провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріалами адміністративної справи не доведена, а притягнення її до адміністративної відповідальності за цією статтею є безпідставним, а тому представник Малаховської Т.П. просить провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За вказаних обставин та відповідно до вимог ст.268 КУпАП, що не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справ за ст.130 КУпАП, суд, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.1 ст.277 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі матеріалів справи та наданих доказів, що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст.268 КУпАП. 
Дослідивши наявні у справах докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, взявши до уваги пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного висновку. 
Згідно з вимогами статей 245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
У відповідності до ст. ст. 245, 246, 252, 256 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст. 129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не можуть мати наперед встановлену силу. 
З протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №532990, складеного 06 грудня 2025 року інспектором ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Задорожним В.А., слідує, що 06 грудня 2025 року о 00 год. 55 хв. ОСОБА_1 по вул. Європейська в м. Іллінці Вінницького району Вінницької області керувала транспортним засобом CHEVROLET LACETTI, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності, порушення мови. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху». 
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
Пунктами 2,6 розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Також, суд враховує і рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02), де Суд наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, яких необхідно дотримуватися при експлуатації транспортного засобу за будь-яких обставин.
Огляд особи, яка керувала, зокрема, транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 (далі по тексту - Порядок № 1103), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
За приписами п. 8 Порядку № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Аналогічні приписи містять пункти 2, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.
Дії ОСОБА_1 , що полягали у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, суперечили вказаним вимогам. 
Взявши до уваги пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Гончара О.І., дослідивши письмові матеріали та відеозаписи, а також з`ясувавши всі обставини справи та надавши оцінку дослідженим доказам, поза розумним сумнівом приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.
Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №532990, складеного інспектором ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Задорожним В.А. 06.12.2025 року о 02 год. 02 хв. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яким зафіксовано вищевказані обставини події;
- даними копії постанови, серії ЕНА №6288203 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної 06.12.2025 року інспектором ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Задорожним В.А., згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КупАП, як на підставу зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; 
- даними заяви ОСОБА_3 про зобов`язання доставити автомобіль CHEVROLET, д.н.з. НОМЕР_2 , за місце проживання водія ОСОБА_1 ; 
- даними відеозаписів з нагрудних бодікамер уповноважених працівників поліції (відеореєстраторів) від 06 грудня 2025 року за №№795771, 800149, які були безпосередньо досліджені судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, якими зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та факт відмови останньої від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я (на 01:14:36 -01:15:05, відео 800145,795771). 
Вказані докази судом приймаються до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів у справі не вбачається.
Під час розгляду справи не здобуто доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Отже, аналіз перевірених і оцінених доказів переконують суд, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, винуватість її у порушенні п.2.5 ПДР України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена, її дії кваліфіковано вірно і вона повинна нести адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними, спрямованими на уникнення адміністративної відповідальності за скоєне.
Суд звертає увагу на те, що особа, яка підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, повинна не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду і не створювати перешкоди для проведення такого огляду, висуваючи безпідставні умови, які значно ускладнюють або взагалі унеможливлюють проведення такого огляду.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що відеозапис, здійснений поліцейським, не є належним доказом винуватості при ухиленні водія від проходження огляду на стан сп`яніння суд відмічає, що статтею 266 КУпАП передбачено залучення двох свідків для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння лише у разі неможливості застосування технічного засобу відеозапису. Разом з тим, у даному випадку проводився відеозапис, який є безперервним та повністю фіксує зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , неодноразову пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
З огляду на викладене, суд вважає помилковими доводи захисника про те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є належним та допустимим доказом.
Посилання захисника Гончара О.І. на різницю в написанні різного часу вчинення адмінправопорушення не впливають на допустимість наданих доказів і не спростовують наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Посилання захисника на те, що оформлення матеріалів адміністративного правопорушення проводилося під час повітряної тривоги, суд відхиляє, оскільки, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не була стурбована або злякана внаслідок сигналу оголошення повітряної тривоги. Крім того, саме її дії призвели до затягування часу оформлення вказаних матеріалів. 
Висловлені стороною захисту доводи мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останньої у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.
При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст.ст.23,33 КУпАП, суд враховує конкретні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. 
Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 34 КУпАП, та обставини, що обтяжують їй відповідальність за адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.
На підставі положень ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, ступеня вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП основне адміністративне стягнення у виді штрафу та додаткове у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення вбачається необхідним та достатнім для виховання особи та запобігання вчинення нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами та повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.
Крім того, згідно вимог Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
На підставі наведеного та керуючись статтями 33-35, 130, 248, 249, 251, 252, 256, 276, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», - 
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00грн. /сімнадцять тисяч гривень/, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Реквізити для стягнення (сплати) штрафу: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Іллінці/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA418999980313080149000002001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Реквізити для стягнення (сплати) судового збору: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Іллінці /22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA518999980313121206000002780, код класифікації доходів бюджету: 22030101. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).
У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 308 КУпАП).
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (ч. 2 ст. 308 КУпАП).
Строк звернення постанови судді до виконання становить три місяці, починаючи з наступного дня після набрання постановою законної сили. 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області		  Валентина МАРЧУК