Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року, м. Харків справа № 520/3771/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши в порядку ст. 287 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Покровська, буд. 32, м.Ізюм, Ізюмський р-н, Харківська обл., 64309, код ЄДРПОУ 41430594) про визнання протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
- визнати протиправними та скасувати винесені постанови Головного державного виконавця Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області ХМРУ МЮ України Калюгою А.О. від 26.01.2026 ВП № 80047828 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження.
- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.

Позиція позивача 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.01.2025 Тростянецьким районним судом Сумської області було винесено постанову за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно позивача, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.
Позивач оскаржив вказану постанову до суду апеляційної інстанції. За наслідками апеляційного перегляду, рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення.
На початку лютого 2026 року, позивач із застосунку «Дія» дізнався, що в провадженні Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі ХМРУ МЮ знаходиться виконавче провадження №80047828 стосовно боржника ОСОБА_1 по справі №588/1297/24 виданий 13.01.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 34 000,00 грн.
Проте, як вказує позивач у позовній заяві, копіїї постанови Сумського апеляційного суду він не отримував, отже був позбавлений можливості добровільно сплатити штраф у розмірі 17000 грн. У зв`язку з викладеним, вважає, що постанови державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження є протиправними та підлягають скасуванню. 

Позиція відповідача
Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечує проти позовних вимог.
В обґрунтування відзиву зазначає, що 21.01.2026 до відділу від Тростянецького районного суду Сумської області разом із заявою про примусове виконання надійшла постанова №588/1297/24 від 13.01.2025 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 34000,00 грн. на користь держави. Оскільки вищезазначений виконавчий документ відповідав вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», 21.01.2026 державним виконавцем, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 303,00 грн., про стягнення виконавчого збору в 3400,00 грн.
18.02.2026 на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника № 80047828, які направлено учасникам обміну - банківським установам для виконання.
02.03.2026 до відділу надійшла заява позивача про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій в межах виконавчого провадження.
02.03.2026 державним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій та за вих. №13637 надіслано на виконання до АТ КБ “Приватбанк”.
Окрім цього, на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №80047671 з виконання постанови № 588/1297/24 від 13.01.2025 Тростянецького районного суду Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 605,6 грн. на користь держави. Оскільки виконавчий документ відповідав вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», 21.01.2026 державним виконавцем, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
21.01.2026 ОСОБА_1 самостійно сплатив на депозитний рахунок відділу судовий збір в сумі 605,60 грн., виконавчий збір в сумі 60,56 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі 303,00 грн. відповідно до постанов, винесених державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 80047671.
22.01.2026 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 80047671 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом, тобто боржнику було відомо про відкриття виконавчих проваджень відносно нього 21.01.2026. З огляду на це ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження дій державного виконавця, оскільки судовий збір сплатив 21.01.2026, а адміністративний позов датований 15.02.2026.
Звертає увагу, що надання оцінки висновкам інших органів чи суду, перевірка правильності застосування ними правових норм при ухваленні рішень про застосування адміністративних стягнень, встановлення їх правомірності/неправомірності до повноважень державного виконавця не входить. 

Рух справи
Ухвалою суду від 03.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено розгляд справи на 11.03.2026 о 14 год. 00 хв. в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 6, зал № 21.
01.06.2026 та 03.06.2026 до суду від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. 
У судове засідання на 16:00 03.06.2026 сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.
Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
У п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
У ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вищезазначені приписи КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Обставини, встановлені судом та зміст правовідносин
Судом встановлено, що Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 13.01.2025 у справі №588/1297/24 визнано позивача винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього на підставі ст.36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Позивач не погодився з постановою від 13.01.2025 та оскаржив її до суду апеляційної інстанції.
Постановою Сумського апеляційного суду від 12.12.2025 Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 13 січня 2025 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, залишено без зміни, а апеляційну скаргу позивача на цю постанову - без задоволення.
Постанова Тростянецького районного суду Сумської області від 13.01.2025 у справі №588/1297/24 набрала законної сили 12.12.2025.
15.01.2026 суддею Тростянецького районного суду Сумської області направлено до Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України копію постанови для примусового виконання у справі про адміністративне правопорушення № 588/1297/24 провадження № 3/588/1/25 стосовно ОСОБА_1 , в частині стягнення штрафу.
21.01.2026 Головним державним виконавцем Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Калюгою А.О. винесено постанови:
- про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови №588/1297/24, виданої 13.01.2025 Тростянецьким районним судом Сумської області про Стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 34000,00 грн.;
- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, у загальній сумі мінімальних витрат: 303,00 грн.;
- про стягнення виконавчого збору, якою постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 3400,00 грн..
18.02.2026 Головним державним виконавцем Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Калюгою А.О. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 37703 грн. 
19.02.2026 позивачем надіслано до відповідача заяву по виконавчому провадженню №80047828, в якій просив визначити рахунок власником якого є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ, УКРАЇНА для здійснення видаткових операцій та невідкладно направити відповідну постанову до банку.
25.02.2026 відповідачем надіслано до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» платіжну інструкцію №1564 про стягнення з ОСОБА_1 на рахунок Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 37703,00 грн., призначення платежу: «стягнення; за ВП № 80047828; з виконання виконавчого документу; постанова; №588/1297/24; виданий; 13.01.2025; документ видав; Тростянецький районний суд Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу, виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, всього 37703,00 грн.».
02.03.2026 Головним державним виконавцем Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Калюгою А.О. винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи – боржника у банку для здійснення видаткових операцій, якою визначено для боржника поточний рахунок НОМЕР_3 , відкритий у АТ КБ ПРИВАТБАНК, для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року.
Вважаючи, що відповідачем протиправно винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження, що унеможливило добровільну сплату позивачем штрафу у зменшеному розмірі, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Норми права, які застосовує суд: процесуальні положення
У КАС України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (ч. 1 ст. 5 КАС України).
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).
Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч.4 ст. 9 КАС України).
Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Керуючись ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Норми права, які застосовує суд, висновки суду
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з вимогами ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Так, відповідно до частини першої статті 28 Закону №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Отже, вищевказані положення Закону України «Про виконавче провадження» покладають на виконавця обов`язок надсилати сторонам виконавчого провадження копії постанов виконавця.
Своєю чергою, відсутність доказів направлення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інших постанов, прийнятих державним виконавцем у межах виконавчого провадження з метою виконання судового рішення боржнику свідчить про порушення прав останнього бути обізнаним про хід виконавчого провадження та на здійснення своєчасних процесуальних заходів для запобігання порушенню його прав та охоронюваних законом інтересів.
Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.10.2019 у справі № 910/22695/13, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16.
Суд зазначає, що приписами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язку учасника виконавчого провадження слідкувати та самостійно ознайомлюватися з ходом виконавчого провадження та вчиненими діями державного виконавця. Обов`язком державного виконавця є ознайомлення учасників виконавчого провадження з вчиненими діями, а ознайомлення учасниками виконавчого провадження з вчиненими діями останнього є їх право.
Законодавство не зобов`язує боржника за виконавчим провадженням самостійно вчиняти активних дій щодо отримання постанов державного виконавця, адже, обов`язок направлення сторонам виконавчого провадження процесуальних документів лежить саме на державному виконавцеві.
Додатковим способом доведення сторонам виконавчого провадження змісту документів виконавчого провадження, передбаченим ч.5 ст.28 Закону №1404-VIII, є надсилання цих матеріалів електронною поштою, однак у разі якщо адреси електронної пошти стягувача та/або боржника зазначено у відповідному виконавчому документі.
Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що у позовній заяві, позивач наголошує, що оскаржувані постанову він не отримував.
У матеріалах справи не містяться докази направлення відповідачем позивачу оскаржуваних постанов згідно із законом.
Разом з тим, у ч.8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 №270 (зі змінами згідно постанови КМУ №1071 від 10.10.2023), оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів. Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/ вручення поділяються на прості та реєстровані. Реєстровані поштові відправлення поділяються на відправлення без оголошеної цінності (рекомендовані) та відправлення з оголошеною цінністю.
Відтак, Кабінет Міністрів України визначив в окрему категорію поштових відправлень, а саме реєстровані поштові відправлення (рекомендовані).
У статті 28 Закону №1404-VIII законодавець чітко визначив категорію (рекомендований лист) поштового відправлення, якою надсилається постанови про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до пункту 62 Правил підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; електронні марки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом; розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.
Виходячи з фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що належним доказом надіслання органом виконавчої служби постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику є квитанція, касовий чек або інший розрахунковий документ пошти про оплату, опис вкладення, який містить підпис працівника відділення поштового зв`язку, відбиток календарного штемпеля цього відділення та номер поштового відправлення.
Суд вказує, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою передбачено можливість добровільного виконання вимог виконавчого документа.
Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.
Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано до суду доказів того, що виконавцем вчинено дії щодо надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження у спосіб, визначений законом, що свідчить про порушення відповідачем вимог ст. 2 КАС України, а отже на момент прийняття постанови, позивач не був обізнаний про відкриття виконавчого провадження та не мав змоги надати пояснення чи документи, які могли би вплинути на результат прийнятої постанови.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору, який сплачений позивачем у розмірі 1331,20 грн. 
Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись ст.ст. 6-9,14,73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Покровська, буд. 32, м.Ізюм, Ізюмський р-н, Харківська обл., 64309, код ЄДРПОУ 41430594) про визнання протиправними та скасування постанови – задовольнити. 
2. Визнати протиправними та скасувати винесені постанови Головного державного виконавця Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області ХМРУ МЮ України Калюгою А.О. від 26.01.2026 ВП № 80047828 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про визначення мінімальних витрат виконавчого провадження.
3. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331 (одна триста тридцять одна) гривня 20 коп.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення) та набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України. 

Cуддя А.А. Ширант