П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 725/2322/26 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вольська-Тонієвич О.В. 
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
08 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького районного суду міста Чернівці від 31 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови.
Ухвалою Чернівецького районного суду міста Чернівці від 31 березня 2026 року позовну заяву повернуто позивачу з підстав, визначених пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно застосував надмірний формалізм, а також не врахував неможливість отримання доказів вручення оскаржуваної постанови.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.
Так, суд першої інстанції, в обґрунтування ухвали про повернення позовної заяви зазначив, що в установлений ухвалою судді строк ОСОБА_1 та його представник – адвокат Дяченко М.М. вказані недоліки заяви не усунули, а тому адміністративну позовну заяву слід повернути особі, яка її подала.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з частиною 3 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з частинами 1-3 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Зокрема, ухвалою Чернівецького районного суду міста Чернівці від 09.03.2026 адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків дві доби з дня отримання даної ухвали.
В ухвалі суд зазначив, що адвокат Дяченко М.М. у позові посилається на те, що оскаржувана постанова винесена 09.02.2026. Разом з тим, згідно доданого до матеріалів позову примірника постанови, дата її винесення 09.02.2025. Окрім цього, позивачем та його представником не надано до матеріалів справи належних доказів того, що оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав саме 24.02.2026.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху, чітко визначив недоліки позовної заяви та надав позивачу строк для їх усунення.
Разом з тим, у встановлений судом строк позивачем не усунуто суперечності щодо дати винесення оскаржуваної постанови, а також не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин отримання постанови саме 24.02.2026.
Посилання апелянта на неможливість отримання доказів вручення постанови не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки матеріали справи не містять жодного документального підтвердження звернення позивача чи його представника до відповідних органів із запитами про надання такої інформації, а наведені в апеляційній скарзі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях сторони позивача.
Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що зазначені судом недоліки є неістотними.
Суперечність у даті винесення оскаржуваної постанови стосується безпосередньо предмета спору та унеможливлює належне встановлення обставин, пов`язаних зі строками звернення до суду.
Крім того, позивач, звертаючись із клопотанням про поновлення строку звернення до суду, був зобов`язаний надати хоча б мінімальні докази на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови або належним чином обґрунтувати неможливість їх подання, чого зроблено не було.
Посилання апелянта на положення статті 77 КАС України є безпідставними, оскільки обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити правомірність свого рішення не звільняє позивача від обов`язку дотримання процесуальних вимог до форми та змісту позовної заяви, а також від обов`язку обґрунтування підстав для поновлення строку звернення до суду.
Доводи апеляційної скарги щодо недостатності строку, наданого судом для усунення недоліків, також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки апелянтом не наведено об`єктивних причин, які б унеможливлювали подання до суду хоча б часткового підтвердження викладених у позові обставин або заяви про продовження процесуального строку.
Посилання апелянта на практику Верховного Суду щодо недопустимості надмірного формалізму не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції, оскільки у даному випадку недоліки позовної заяви стосувалися істотних обставин справи та не були усунуті позивачем у встановлений строк.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України та дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького районного суду міста Чернівці від 31 березня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.