Справа № 738/1248/26 
№ провадження 3/738/443/2026    

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року         м. Мена 

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складі: 
судді Савченко О.А.
секретаря Лях Н.М.
з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
pозглянувши у відкритому судовому засіданні матеpiали про притягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи: КП «Менакомунпослуга», водій,
за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адмiнiстративнi пpавопоpушення,
В С Т А H О В И В:
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 185965 від 16 травня 2026 року слідує, що ОСОБА_1 16 травня 2026 року о 17 годині 15 хвилин в м. Мена по вул. Сергія Титаренка керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно Постанови державного виконавця ВП № 53675179 від 20.11.2018.
Дії ОСОБА_1 інспектором поліції кваліфіковано за ч. 3 ст. 126 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що йому не було відомо про встановлене відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами і дізнався він про це лише коли його зупинили працівники поліції 16 травня 2026 року. 
Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що вина  ОСОБА_1  у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Отже, обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення є вина особи, яка має бути доведена уповноваженим органом, що склав протокол, а не ґрунтуватися на припущеннях чи формальному існуванні відповідного рішення органу влади.
Частина 3 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Разом з тим, системний аналіз норми у поєднанні зі ст. 9 КУпАП свідчить про те, що для притягнення до відповідальності необхідно встановити:
- наявність постанови про встановлення тимчасового обмеження;
- факт керування транспортним засобом.
- наявності вини у формі умислу – тобто достовірного підтвердження того, що особа була належним чином повідомлена про встановлене обмеження та усвідомлювала протиправність своїх дій.
Таким чином, сам факт існування постанови державного виконавця не є достатнім для притягнення до відповідальності. Необхідно довести, що особа була обізнана про встановлене обмеження та свідомо його порушила. 
Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується формою вини у вигляді умислу, оскільки особа повинна усвідомлювати заборону та діяти всупереч їй. 
У той же час матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що постанова державного виконавця була доведена до відома ОСОБА_1 , як того вимагає ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п. п. 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. 
Як передбачено ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).
На підставі вищевикладеного та за результатами дослідження наявних у справі доказів, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 41, 51, 247, 251 КУпАП, суд - 
П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,       ІНФОРМАЦІЯ_1 – закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до відповідного адміністративного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

  Суддя    О.А. Савченко