справа № 563/905/26 
провадження № 1-кп/563/98/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2026 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду, в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026186140000036 від 13.04.2026 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, перебуваючого на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуваючого на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не депутата, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 12.04.2026, біля 19 год. 20 хв., точної години досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території магазину «Продукти», що знаходиться за адресою вулиця Шкільна, 2, села Черниця, Рівненського району, Рівненської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою вирішення конфлікту на свою користь, вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_4 ..
Реалізовуючи свій протиправний намір, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень для ОСОБА_4 , того ж дня, ОСОБА_3 , перебуваючи на території магазину «Продукти», що знаходиться за адресою вулиця Шкільна, 2, села Черниця, Рівненського району, Рівненської області, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, а також те, що він посягає на чуже здоров`я, розуміючи та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, і бажаючи їх настання, з мотивів раптово виникнувши особистих неприязних відносин, з метою заподіяння ушкоджень умисно правою рукою наніс один удар в ліву верхню частину голови ОСОБА_4 після чого взявшись руками за його одяг та підставляючи свою праву ногу під ліву ногу ОСОБА_4 штовхнув його в праву сторону від себе від чого останній зачіпляючись за ногу ОСОБА_3 втратив рівновагу та впав на асфальт де вдарився передньою частиною голови.
В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_4 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді саден: в лівій тім`яній ділянці голови; на лобі справа; на переніссі; на нижній повіці правого ока; на підборідді справа; які згідно п.2.3.5. “Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень”, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95р. № 6”, як кожне окремо так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, і вважає вину ОСОБА_3 , у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (проступку) встановленою.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 26.05.2026 року з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
З заяви ОСОБА_4 вбачається, що він повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні у спрощеному провадженні.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 , в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 , кримінального проступку, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, його позитивну характеристику з місця проживання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: