справа № 208/5998/25
провадження № 2/208/782/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
29 квітня 2026 р.    м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Кам`янського, Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді: Кузнєцової А.С. 
за участю секретаря судового засідання: Вікторовської О.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про виключення відомостей про батька дитини,

ВСТАНОВИВ:
На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимогу виключити відомості про ОСОБА_3 як батька дитини, з актового запису №133 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 07 березня 2025 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса).
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , батьками дитини в свідоцтві про народження та актовому записі про народження дитини вказані позивач та відповідач - ОСОБА_3 . Згідно актового запису про народження дитини ОСОБА_6 підставою запису відомостей про батька став актовий запис про шлюб №112 від 28.03.2014 року. Згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області № 235/3830/23 від 07.03.2024р. шлюб зареєстрований 28.03.2014 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 актовий запис № 112 був розірваний. На момент звернення до суду в грудні 2023 р. із заявою про розірвання шлюбу позивачка та відповідач проживали окремо, шлюбні відносини були припинені. На момент зачаття дитини позивачка перебувала у відносинах з ОСОБА_4 , біологічним батьком дитини - ОСОБА_5 . Позивачка після розірвання шлюбу з відповідачем не спілкується, після від`їзду з міста остаточно втратила з ним зв`язок. На час народження дитини ОСОБА_5 не сплив 10-ти місячний термін після припинення шлюбу з ОСОБА_3 , позивач та відповідач не подали спільної заяви до органу РАЦСу про невизнання відповідача батьком дитини, оскільки, не спілкуються та позивачці не відомо, де перебуває відповідач. Тому батьком дитини в актовому записі про народження ОСОБА_5 вказаний відповідач. З огляду на зазначені обставини ОСОБА_4 , який є біологічним батьком дитини, не зміг зареєструвати своє батьківство відносно сина ОСОБА_5 . Позивач та ОСОБА_4 , проживають однією сім`єю як чоловік та дружина та спільно виховують спільну дитину. 
З огляду на відсутність фактичного батьківства відповідача, наявність іншого біологічного батька, а також неможливість добровільного врегулювання питання, існують підстави для звернення до суду з вимогою про виключення запису про відповідача як батька дитини з актового запису про народження.
Ухвалою Заводського районного суду м.Кам`янського від 13.05.2025 року прийнято до провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. 
Ухвалою Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 02.09.2025 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Сторони в судове засідання не з`явилися. 
Позивач ОСОБА_1 , про дату, час проведення судового засідання повідомлена належним чином відповідно до ст.ст.128,130 ЦПК України, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримано.
Відповідачем відзиву на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України, не подано, про дату, час судових засідань по справі відповідач повідомлявся належним чином. 
Третя особа, ОСОБА_4 , про дату, час проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.128, 130 ЦПК України, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Також повідомив, що він дійсно є біологічним батьком ОСОБА_5 .
Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданої заяви про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. 
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи спір про визнання батьківства, суд виходить із пріоритетності забезпечення найкращих інтересів дитини, що відповідає як національному законодавству, так і міжнародним стандартам, при цьому не ігноруючи права та законні інтереси осіб, які беруть участь у справі, зокрема ймовірного біологічного батька.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.ч. 2, 3 ст. 5 Сімейного кодексу України держава забезпечує охорону сім`ї, дитинства, материнства і батьківства, заохочує та підтримує батьківство і материнство, а також гарантує пріоритет сімейного виховання дитини. Таким чином, при вирішенні сімейних спорів суд зобов`язаний виходити із необхідності максимального врахування інтересів дитини як найбільш уразливої сторони правовідносин.
Згідно зі ст. 7 та ст. 8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікованої постановою ВР України № 789-XII від 27.02.1991), дитина має право, наскільки це можливо, знати своїх батьків, а також право на збереження своєї індивідуальності, включаючи сімейні зв`язки. Зазначені положення формують обов`язок держави забезпечити встановлення достовірного походження дитини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , батьками дитини в свідоцтві про народження та актовому записі про народження дитини вказані позивач та відповідач - ОСОБА_3 (а.с.7).
Згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області № 235/3830/23 від 07.03.2024 р. шлюб зареєстрований 28.03.2014 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 актовий запис № 112 був розірваний (а.с.9).
Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Також презумпція батьківства поширюється на дитину, народжену до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. Оскільки дитина народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до спливу зазначеного строку після розірвання шлюбу 07.03.2024 р, відомості про батька були внесені до актового запису на підставі цієї норми.
У зв`язку з цим в актовому записі про народження ОСОБА_5 вказаний відповідач. 
Разом з тим, відповідно до ст. 126 СК України походження дитини від батька, якщо батьки не перебувають у шлюбі, може визначатися за спільною заявою матері та батька, а за відсутності такої заяви - у судовому порядку (ст. 128 СК України). Підставою для визнання батьківства є будь-які належні та допустимі докази, що підтверджують походження дитини від певної особи.
Відповідно до ст. 138 СК України мати дитини має право оспорити батьківство свого чоловіка шляхом подання позову про виключення запису про нього як батька дитини, однак така вимога може бути задоволена лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство.
Судом встановлено, що спільна заява матері дитини та іншої особи про визнання батьківства до органу державної реєстрації актів цивільного стану не подавалась.
Водночас факт визнання батьківства ОСОБА_4 підтверджується його письмовою заявою від 17.04.2025, зареєстрованою за № 249, справжність підпису на якій посвідчена приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Білоножко А.Г. У зазначеній заяві він прямо визнав себе біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 15.04.2021 року у справі № 361/2653/15-ц, предметом доказування у справах про визнання батьківства є встановлення факту походження дитини від певної особи на підставі належних і допустимих доказів.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд бере до уваги тривалу фактичну відсутність сімейних відносин між сторонами, що встановлено рішенням Красноармійсього міськрайонного суду Донецької області від 07.03.2024 р. у справі № 235/3830/23 про розірвання шлюбу, що об`єктивно унеможливлює його участь у зачатті дитини, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За таких обставин суд приходить до переконання, що формальне застосування презумпції батьківства, встановленої ст. 122 СК України, у даному випадку не відповідає фактичним обставинам справи та найкращим інтересам дитини, оскільки не забезпечує встановлення її реального біологічного походження.
Суд виходить із того, що встановлення істинного походження дитини є необхідною умовою реалізації її особистих немайнових прав, зокрема права знати своїх батьків, права на сімейну ідентичність та належне батьківське піклування.
З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність кровного споріднення між ОСОБА_3 та дитиною ОСОБА_5 , що, у свою чергу, свідчить про наявність правових підстав для вирішення питання щодо виключення відповідного запису про батьківство та встановлення походження дитини від іншої особи у судовому порядку.
Відповідно до пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, у разі вирішення судом спорів про визнання батьківства, оспорювання батьківства чи встановлення фактів батьківства, внесення змін до актових записів про народження здійснюється на підставі відповідного судового рішення у порядку, визначеному спеціальним нормативним актом.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», резолютивна частина рішення суду у справах про визнання батьківства повинна містити повні анкетні дані осіб, необхідні для державної реєстрації батьківства, зокрема відомості про матір, батька, дату їх народження, громадянство, а також реквізити актового запису про народження дитини.
Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану зобов`язаний внести відповідні зміни до актового запису про народження та видати нове свідоцтво про народження.
Аналогічні положення закріплені у пункті 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, згідно з яким рішення суду про визнання батьківства є самостійною та достатньою підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану.
Крім того, відповідно до пункту 2.16.4 зазначених Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства в актовому записі про народження підлягають зміні відомості про батька дитини, а також вносяться інші пов`язані з цим зміни відповідно до змісту судового рішення.
Системний аналіз наведених норм матеріального та процесуального права свідчить про те, що саме судове рішення є належною та достатньою юридичною підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини з метою приведення його у відповідність до встановлених судом обставин.
З огляду на викладене, беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, правову оцінку доказів, наданих сторонами, а також необхідність забезпечення прав та законних інтересів дитини, суд доходить переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.
За відсутності вимог щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд не вирішує питання їх розподілу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 19, 84, 91, 125-128, 135, 180, 181, 191 СК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 81, 141, 223, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про виключення відомостей про батька дитини- задовольнити.
Виключити відомості про ОСОБА_3 як батька дитини, з актового запису №133 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного 07 березня 2025 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського апеляційного суду.
Дата складання повного тексту рішення суду 29.04.2026 року.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 .
Представник позивача – адвокат Климович Тетяна Дмитрівна, м.Любомль, вул. Я.Мудрого 13;
Відповідач: ОСОБА_3 , остання відома адреса: АДРЕСА_2 , 
Третя особа: ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

Суддя  А.С. Кузнєцова