Справа № 180/531/26
2/180/568/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 р. 

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Нанічкіної Н.М.,
з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Чепурнова Віталія Івановича звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просила стягнути з АТ «Марганецький ГЗК» на її користь моральну шкоду у зв`язку із ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, в сумі 250000 гривень, без утримання податку та інших обов`язкових платежів, та стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00 гривень. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з відповідачем до 25.11.2025 року, коли ОСОБА_1 було звільнено у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, згідно п.1 ст.40 КЗпП України. 27.01.2022 року о 12-00 годині стався нещасний випадок на пікеті ПК-72 по 2-му західному виїмковому штреку шахти № 9/10 АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» за участю потерпілої ОСОБА_1 28.11.2023 року було затверджено Акт 5/3 розслідування нещасного випадку за формою Н-1/П. Розслідуванням встановлено, що особою, яка допустила порушення вимог законодавства з охорони, є ОСОБА_2 головний інженер шахти № 9/10 АТ «Марганецький ГЗК», який недостатньо контролював дотримання підлеглими працівниками правил безпеки, чим порушив п.4.1. р.4 посадової інструкції головного інженера шахти № 9/10 АТ «Марганецький ГЗК». Позивачка звернулася до лікарні через болі, скутість, набряк та обмеження рухливості правого колінного суглобу, посилення болю після фізичного навантаження, порушення ходи, кульгавість. ОСОБА_1 періодично проходила лікування. Відповідно до первинного огляду МСЕК від 08.10.2024 року ОСОБА_1 визначено 15% втрати професійної працездатності. Встановлено діагноз: інший посттравматичний гонартроз, ускладнення основного діагнозу, контрактура суглобу, гомілка. У зв`язку із отриманням у результаті нещасного випадку ОСОБА_1 фактичного каліцтва, вона зазнає матеріальної шкоди у вигляді заробітку (доходу), втраченого нею внаслідок втрати загальної та професійної працездатності. Заподіяння непоправного та незворотного ушкодження здоров`я у вигляді отриманої кульгавості спричиняє постійний фізичний біль та завдає ОСОБА_1 тяжких моральних страждань. ОСОБА_1 отримала збитки у вигляді матеріальної та моральної шкоди, заподіяної фактичним трудовим каліцтвом, яке сталося через порушення саме відповідачем вимог з охорони праці, тому за такі збитки АТ «Марганецький ГЗК» повинен відповідати на загальних підставах.
Ухвалою від 18.03.2026 року відкрито провадження по справі. 
30.03.2026 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що АТ «Марганецький ГЗК» виконує вимоги законодавчих та нормативно-правових актів з охорони та безпеки праці, зокрема ЗУ «Про охорону праці», а посилання позивача на протилежне є безпідставним та неправомірним. Також посилання позивача на той факт, що вона отримала збитки, жодним чином не підтверджено, докази наведеного відсутні у матеріалах справи. Також ОСОБА_1 голослівно стверджує, що трудове каліцтво сталося через порушення відповідачем вимог з охорони праці. Позивач не зазначає, які саме вимоги з охорони праці були порушені АТ «Марганецький ГЗК», та у яких конкретно діях відповідача полягає таке порушення. Крім того, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, зокрема, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві та якими доказами це підтверджується. Також позивач не в повній мірі надав Акт розслідування нещасного випадку, що стався 27.01.2022 року о 12-00 годині в АТ «Марганецький ГЗК» № 5/3 від 28.11.2023 року. Зокрема, в п.8.2 Акта вказано, що однією з осіб, які допустили порушення законодавства з охорони праці є ОСОБА_1 – маркшейдер шахти №9/10 АТ «Марганецький ГЗК», яка не дбала про особисту безпеку, чим порушила ст.14 ЗУ «Про охорону праці». ОСОБА_1 до позовної заяви не додано скан-копію Акта, а саме 11 сторінку. Неповне цитування Акта в частині осіб, які допустили порушення законодавства з охорони праці, може свідчити про спробу позивача введення суду в оману щодо фактичних обставин справи. На с.9 Акта зафіксовано, що супутньою причиною настання нещасного випадку є психофізіологічна – особиста необережність потерпілої, порушено вимоги ст.14 ЗУ «Про охорону праці». Також зазначено, що устаткування, машини, механізми, транспорті засоби, експлуатація яких призвела до нещасного випадку – відсутні.
07.04.2026 року представник позивача надав відповідь на відзив, у якому просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вказує, що особою, яка допустила порушення вимог законодавства з охорони є ОСОБА_2 , головний інженер шахти №9/10 АТ «Марганецький ГЗК». Також представник відповідача намагається перекласти провину за нещасний випадок на виробництві на ОСОБА_1 , хоча під час розслідування комісія встановила, що 2-й західний виїмковий штрек має ряд недоліків: відсутнє освітлення, траповий настил на місці нещасного випадку відсутній, виробка обводнена. В Акті розслідування нещасного випадку з ОСОБА_1 зазначено, що роботи виконувалися із застосуванням засобів індивідуального захисту, в спецодязі та спецвзутті відповідно до галузевих норм видачі. Відповідач не бере до уваги, що ОСОБА_1 вимушена була працювати в гумових чоботах 40 розміру, тому, що підприємство не змогло її забезпечити гумовими чоботами відповідного розміру, а саме не придбало чоботи 36 розміру. ОСОБА_1 потребує відшкодування моральної шкоди саме тому, що відновити втрачене здоров`я вона не може, стан здоров`я постійно погіршується, потребує періодичної медичної допомоги.
Відповідач заперечення на відповідь на відзив не надав.
Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
З наданих сторонами доказів вбачається, що ОСОБА_1 знаходилася у трудових відносинах з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» (а.с.8-12).
Згідно з Актом форми Н-1/П, затвердженого 28.11.2023 року, проведено розслідування нещасного випадку. Встановлено, що згідно заяви ОСОБА_1 , пояснювальних записок і протоколів опитування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 становлено, що 28.01.2022 року о 12-00 годині на ПК-720 2-го західного виїмкового штреку шахти 9/10 ОСОБА_1 наступила правою ногою на вологу шпалу рейкової колії, послизнулася та при падінні вдарилася коліном правої ноги об рейку рейкової колії… ОСОБА_1 , кульгаючи на праву ногу, разом з ОСОБА_3 закінчили вимірювання і о 13-46 годині виїхали з шахти. О 14-00 годині ОСОБА_1 звернулася до оздоровчого пункту шахти, де отримала знеболювальну ін`єкцію. Не надавши належної уваги травмуванню, не сповіщаючи керівництво шахти, ОСОБА_1 автобусом підприємства поїхала додому. Комісією з розслідування нещасного випадку встановлено: згідно табелю виходу на роботу загально-шахтної дільниці, 28.01.2022 року ОСОБА_1 знаходилася на лікарняному; згідно витягу з електронної системи СКУД ОСОБА_1 відвідувала підземні гірничі виробки 27.01.2022 року, відмітки про її спуск в шахту 28.01.2022 року – немає; у оздоровчому пункті шахти в журналі звернення трудящих за допомогою, присутній запис про звернення та надання допомоги ОСОБА_1 27.01.2022 року, запис про її звернення 28.01.2022 року – відсутній. Комісія прийшла до висновку, що травмування ОСОБА_1 відбулося 27.01.2022 року, а не 28.01.2022 року, як про це вказує ОСОБА_1 у своїй заяві. В п.5 Акту вказано вид події: падіння потерпілого: під час пересування. Причина основна: організаційна – невиконання посадових обов`язків, порушено вимоги п.4.1. р.4 посадової інструкції головного інженера шахти № 9/10 АТ «Марганенцький ГЗК», затвердженої заступником голови правління по управлінню персоналом АТ «Марганецький ГЗК» від 08.07.2019 року. Супутні: психофізіологічна: особиста необережність потерпілої, порушено вимоги статті 14 ЗУ «Про охорону праці» від 14.10.1992 року №2695-ХІІ (зі змінами та доповненнями). Згідно п.8 Акту особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці або органу, який проводить досудове розслідування (у разі складення тимчасового акту за формою Н-1) є ОСОБА_2 – головний інженер шахти № 9/10 АТ «Марганецький ГЗК», який недостатньо контролював дотримання підлеглими працівниками правил безпеки, чим порушив п.4.1. р.4 посадової інструкції головного інженера шахти № 9/10 АТ «Марганенцький ГЗК», затвердженої заступником голови правління по управлінню персоналом АТ «Марганецький ГЗК» від 08.07.2019 року, а також ОСОБА_1 – маркшейдер шахти №9/10 АТ «Марганецький ГЗК», яка не дбала про особисту безпеку, чим порушила статтю 14 ЗУ «Про охорону праці» від 14.10.1992 року №2695-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (а.с.39-44).
Первинним оглядом МСЕК 08.10.2024 року ОСОБА_1 встановлено 15% втрати працездатності з 30.09.2024 року до 01.10.2025 року (а.с.18).
Згідно Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, номер витягу 102/25/3875/В, дата прийняття рішення 14.10.2025 року, номер рішення 102/25/3875/Р, основним діагнозом ОСОБА_1 є інший посттравматичний гонартроз, ускладнення основного діагнозу: контрактура суглоба, гомілка, інший посттравматичний гонартроз. Дата, з якої визначено відсоток втрати професійної працездатності: 01.10.2025 року, відсоток втрати професійної працездатності через нещасний випадок на виробництві – 15%, встановлено з 28.11.2023 року (а.с.23-24). 
Статтею 153 КЗпП України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, що становить явну небезпеку для життя працівника, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. 
Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримала виробничу травму 27.01.2022 року на підприємстві відповідача, в тому числі з вини останнього. Нещасний випадок стався в результаті того, що ОСОБА_1 на ПК-720 2-го західного виїмкового штреку шахти 9/10 наступила правою ногою на вологу шпалу рейкової колії, послизнулася та при падінні вдарилася коліном правої ноги об рейку рейкової колії. Даний факт встановлено Актом за формою Н-1/П.
Отже, відповідачем, як роботодавцем, в порушення ст.153, ст.13 Закону України «Про охорону праці», не забезпечено ОСОБА_1 безпечних умов праці, що призвело до травмування останньої в результаті нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом.
Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено, що «громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди». Відповідно до п.4.1 цього ж рішенняушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно виписки з медичної карти (стаціонарного) хворого, ОСОБА_1 внаслідок виробничої травми, отриманої 27.01.2022 року, відчуває болі в колінних суглобах, більше правому, набряк та обмеження при ходьбі в правому колінному суглобі. Погіршення протягом тижня фізичного навантаження.
У зв`язку з чим, можна зробити висновок, що внаслідок травми позивачка морально і фізично страждала через погіршення здоров`я, потребу в лікуванні, через вимушені зміни способу життя, втрату професійної працездатності. 
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, і вважає встановленим факт спричинення моральної шкоди позивачці внаслідок нещасного випадку на виробництві.
Суд не приймає доводів відповідача про відсутність вини АТ «Марганецький ГЗК» у нещасному випадку, що стався з ОСОБА_1 27.01.2022 року, оскільки в Акті розслідування нещасного випадку зазначено, що основною причиною настання нещасного випадку є організаційна: невиконання посадових обов`язків, порушення вимоги п.4.1. р.4 посадової інструкції головного інженера шахти № 9/10 АТ «Марганецький ГЗК», тоді як особиста необережність ОСОБА_1 – лише супутня причина нещасного випадку.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд приходить до такого.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. 
Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 
Враховуючи глибину фізичних та моральних страждань позивачки через погіршення здоров`я, ступінь втрати нею професійної працездатності – 15%, вимушені зміни способу життя, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди в 250000 грн. є завищеним, а тому визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 30 000 грн.
Також у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору при подачі позову та задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави.
Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 80, 263-268, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди – задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 (тридцять тисяч) гривень.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір на користь держави в розмірі 1331,20 гривень. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», місце знаходження: Дніпропетровська область, місто Марганець, вулиця Єдності, 62, код ЄДРПОУ 00190911. 

Дата складення повного тексту судового рішення 15.05.2026 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна