ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
21.04.2026	Справа № 910/1261/26	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Солар Енерджі»
до Державного підприємства «Гарантований покупець»
про стягнення 9.848.511,89 грн
Суддя Сівакова В.В.
секретар судового засідання Ключерова В.С. 

за участю представників сторін
від позивача Журкевич М.В., ордер серії АІ № 2135415 від 09.03.2026
від відповідача Подольський А.А., адвокат задовіреністю № 324-Д від 31.12.2025

Суть спору:

09.02.2026 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Солар Енерджі» до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 9.848.511,89 грн заборгованості.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору № 15025/01 від 05.04.2018 ним у період жовтень 2021 року, лютий – серпень 2022 року поставлено відповідачу електричну енергію за «зеленим тарифом» на загальну суму 17.348.314,63 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами купівлі-продажу електроенергії та актами коригування до них. Крім того, 03.11.2023 НКРЕКП постановою № 2057 «Про встановлення на 2 квартал 2022 року зелених тарифів на електричну енергію та надбавки до зелених тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання» позивачу встановлено «зелений» тариф на 2 квартал 2022 року у розмірі 420,25 коп/кВт*год.. Позивач зазначає, що обсяг поставленої електроенергії за квітень, травень, червень 2022 року був розрахований за попереднім тарифом 393,03 коп/кВт*год, без урахування зазначеної постанови, у зв`язку з чим здійснено донарахування вартості електричної енергії виходячи з різниці між тарифами 420,25 коп/кВт*год та 393,03 коп/кВт*год, на загальну суму 491.118,92 грн з ПДВ. Разом з тим, відповідачем частково здійснено оплату поставленої електроенергії у сумі 7.990.921,66 грн, що підтверджується виписками по рахунку позивача, тому сума заборгованості останнього становить 9.848.511,89 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вищевикладеними вимогами.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2026 відкрито провадження у справі № 910/1261/26 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10.03.2026.
Ухвалу про відкриття провадження у справі від 16.02.2026 було надіслано відповідачу в його електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», яка отримана останнім 16.02.2026 о 18:10 год., що підтверджується наявним у справі повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
З огляду на викладене, відповідач мав подати відзив на позов у строк до 04.03.2026 включно.
04.03.2026 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю посилаючись на те, що затвердження Регулятором послуги за періоди жовтень 2021 року, лютий - серпень 2022 року відбулося на підставі постанови НКРЕКП № 1117 від 09.09.2022 (жовтень 2021 року, лютий-червень 2022 року), постанови НКРЕКП № 1190 від 20.09.2022 (липень 2022 року) та постанови НКРЕКП № 473 від 14.03.2023 (серпень 2022 року). Оскільки, зміна вартості «зеленого» тарифу для ТОВ «Оптімус Солар Енерджі» відбулася на підставі постанови НКРЕКП № 2057 від 03.11.2023, та в зв`язку з тим, що Регулятором не було внесено зміни до зазначених вище постанов про затвердження послуги за жовтень 2021 року, лютий – серпень 2022 року після такої зміни тарифу, відповідно у Гарантованого покупця не виникає обов`язок щодо оплати коштів на перераховану суму. Відтак, позивачем самовільно, без достатніх правових підстав було здійснено перерахунок суми, що підлягає до стягнення за вказані періоди, а тому такі вимоги позивача є недоведеними та не мають братися судом до уваги. Зазначає, що механізм розрахунку відображений в главі 12 Порядку № 641. За загальним правилом гарантований покупець здійснює оплати виробника електричної енергії за «зеленим» тарифом в тому числі у позивачу в 3 етапи, попередньо отримавши кошти від ОСП (НЕК «Укренерго»). Отже, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині здійснення гарантованим покупцем оплати виробникам електричної енергії за тарифом регулюються нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови. Зазначені норми визначають чіткий алгоритм розрахунків, за яким обов`язок гарантованого покупця щодо оплати 100% вартості електричної енергії обумовлений 100% оплатою ОСП послуги перед гарантованим покупцем у відповідному розрахунковому періоді. Зазначає, що станом на 31.12.2025 заборгованість НЕК «Укренерго» перед гарантованим покупцем за надану послугу становила 15.667.152.593,70 грн, яка на час розгляду справи у повному обсязі не погашена. Відповідач вважає, що відсутні підстави вважати, що ним порушено умови виконання своїх зобов`язань, визначені спеціальним правовим регулюванням, що в свою чергу вказує на передчасність вимог про стягнення лати за поставлену електричну енергію. Зазначає, що позивач має заборгованість перед гарантованим покупцем за зобов`язанням щодо сплати частки відшкодування врегулювання небалансу, на розмір якої зменшуються спірні зобов`язання гарантованого покупця. Вказує на наявність форс-мажорних обставин, що унеможливлює стягнення з відповідача коштів в судовому порядку.
06.03.2026 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що пункти 10.4 та 11.4 Порядку № 641 не містить положень про те, що у випадку неотримання коштів гарантованим покупцем від ОСП. Строк виконання остаточного розрахунку гарантованого покупця з продавцем за «зеленим» тарифом не настає чи відкладається на строк до моменту надходження коштів. Факт наявності боргу НЕК «Укренерго» перед відповідачем не є підставою для невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем. «Зелений» тариф, на підставі якого позивачем здійснено коригування у 2 кварталі 2022 року встановлений НКРЕКП для позивача, а не самостійно позивачем. Отже, розмір «зеленого» тарифу за 2 квартал 2022 року змінено постановою НКРЕКП № 2057, яка є чинною та обов`язковою до виконання. Та не потребує погодження гарантованим покупцем. Зазначає, що відповідачем не було зроблено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог та не було дотримано вимог, які ставлять для здійснення такого зарахування. Позивач наголошує, що відсутність належних доказів з боку відповідача щодо наявності безспірної заборгованості позивача робить твердження відповідача про зменшення розрахунків безпідставними. Крім цього, для реалізації гарантованим покупцем передбаченого права зменшити рівень розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії необхідно щоб гарантований покупець вчинив ряд дій, які ним зроблено не було. Відповідачем не подано відповідного сертифікату на підтвердження форс-мажорних обставин; не було надіслано жодного повідомлення про настання форс-мажорних обставин.
10.03.2026 відповідачем у підготовчому засіданні заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу на подання заперечень на відповідь на відзив.
10.03.2026 у підготовчому засіданні у відповідності до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 17.03.2026.
11.03.2026 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що наявність заборгованості НЕК «Укренерго» перед гарантованим покупцем за надану послугу у зв`язку з особливостями правового регулювання спірних правовідносин доводи позивача про визнання відповідачем заборгованості є необґрунтованими. Вважає, що правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача 3.372.255,42 грн не пов`язані із припиненням зобов`язання шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог. За завчає, що сторони погодились, що відносини за вказаним договором регулюються не лише його умовами, а й нормативно-правовими актами, які можуть змінюватись. Зазначає, що право відповідача на зменшення рівня розрахунків із продавцем за «зеленим» тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення за своєю правовою природою є оперативно-господарською санкцією. Таким чином, наведені позивачем доводи та аргументи щодо необґрунтованості заперечень відповідача про відсутність у нього обов`язку щодо виплати коштів в частині заборгованості з відшкодування частки небалансу, є необґрунтованими та підлягають відхиленню судом, оскільки вони жодним чином не спростовують відповідні заперечення відповідача викладені у відзиві.
17.03.2026 у підготовчому засіданні судом постановлено протокольну ухвалу, у відповідності до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 07.04.2026.
Позивач у судовому засіданні 07.04.2026 позовні вимоги підтримав повністю.
Відповідач у судовому засіданні 07.04.2026 проти позовних вимог заперечував повністю.
07.04.2026 у судовому засіданні у відповідності до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 21.04.2026.
У судовому засіданні 21.04.2026 у відповідності до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва,- 
ВСТАНОВИВ:

05.04.2018 між Державним підприємством «Енергоринок» (ДПЕ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптімус Солар Енерджі» (позивач, ВАД) укладено договір № 15025/01 (далі - договір).
Відповідно до п. 1.1 договору ВАД зобов`язується продавати, а ДПЕ зобов`язується купувати електроенергію, вироблену ВАД, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 273 від 28.02.2019 установлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Оптимус Солар Енерджі» «зелений» тариф на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії, до 01 січня 2030 року.
30.06.2019 між Державним підприємством «Енергоринок» (ДПЕ), державним підприємством «Гарантований покупець» (гарантований покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптімус Солар Енерджі» (виробник за «зеленим» тарифом), позивач) укладено додаткову угоду № 93/01 до договору, відповідно до якої договір викладено у новій редакції.
Відповідно до п. 1.1 договору за цим договором виробник за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП № 641 від 26.04.2019 (далі – Порядок № 641).
Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов законодавства та укладеного між сторонами договору сплатив надані позивачем послуги частково, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за період жовтень 2021 року, період лютий-серпень 2022 року у розмірі 9.848.511,89 грн.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Згідно статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до п. 2.5 договору вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом.
Згідно з п. 3.3 договору оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.
Відповідно до п. 4.1 договору виробник за «зеленим» тарифом має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього договору.
Відповідно до п. 10.1 Порядку № 641 до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
Згідно пункту 10.2 Порядку № 641 з урахуванням положень глав 7 та 8 цього Порядку гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу.
Пунктом 10.3 Порядку № 641 передбачено, що після отримання від гарантованого покупця на електронну адресу акта купівлі-продажу продавець надає у триденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу гарантованому покупцю два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони.
Гарантований покупець у п`ятиденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу підписує їх зі своєї сторони та надсилає продавцю один примірник поштою.
У разі наявності у продавця зауважень до акта купівлі-продажу, наданого гарантованим покупцем, продавець письмово повідомляє про це гарантованого покупця.
За наявності зауважень до акта купівлі-продажу та/або ненадання продавцем акта купівлі-продажу, підписаного зі своєї сторони, остаточний розрахунок за відпущену продавцем електричну енергію здійснюється в розмірі, визначеному в наданому гарантованим покупцем акті купівлі-продажу, з подальшим коригуванням сплачених коштів після врегулювання розбіжностей.
Пунктом 10.4 Порядку № 641 визначено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.
У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.
Отже, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату в кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у позивача у три етапи. Перший - до 15 числа (включно) розрахункового місяця, другий - до 25 числа (включно) розрахункового місяця, третій (остаточний) - протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення НКРЕКП розміру вартості послуги.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 1117 від 09.09.2022 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у січні – травні, липні, жовтні 2021 року та у лютому-червні 2022 року, яка оприлюднена 12.09.2022.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 1190 від 20.09.2022 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у липні 2022 року, яка оприлюднена 21.09.2022.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 473 від 14.03.2023 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у серпні 2022 року, яка оприлюднена 15.03.2023.
Отже, відповідач зобов`язаний був провести з позивачем остаточний розрахунок за поставку електричної енергії за жовтень 2021 року, лютий – червень 2022 року у строк до 15.09.2022 (включно), за липень 2022 року у строк до 23.09.2022 (включно), за серпень 2022 року у строк до 15.03.2023 (включно).
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Приймаючи до уваги умови укладеного сторонами договору та п. 10.4 Порядку № 641 строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем зі 100% оплати за поставлену електричну енергію за спірні періоди станом на час розгляду справи є таким, що настав.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання договору позивач продав, а відповідач в свою чергу купив відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом на загальну суму 17.348.314,63 грн, що підтверджується складеними між ДП «Гарантований покупець» та ТОВ «Оптімус Солар Енерджі» 
актами купівлі-продажу електроенергії 
за жовтень 2021 року від 31.10.2021 на суму 2.955.624,19 грн з ПДВ,
за лютий 2022 року від 28.02.2022 на суму 1.327.056,36 грн з ПДВ,
за березень 2022 року від 31.03.2022 на суму 1.449.158,21 грн з ПДВ,
за квітень 2022 року від 30.04.2022 на суму 2.218.924,18 грн з ПДВ,
за травень 2022 року від 31.05.2022 на суму 2.375.130,60 грн з ПДВ,
за червень 2022 року від 30.06.2022 на суму 2.497.208,86 грн з ПДВ,
за липень 2022 року від 31.07.2022 на суму 3.678.232,57 грн з ПДВ,
за серпень 2022 року від 31.08.2022 на суму 817.614,02 грн з ПДВ,
та актами коригування 
за лютий 2022 року від 16.02.2023 на суму -42,44 грн;
за липень 2022 року від 16.05.2024 на суму 24.051,75 грн;
за серпень 2022 року від 17.05.2024 на суму 5.346,33 грн.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 2057 від 03.11.2023 установлено на 2 квартал 2022 року «зелені» тарифи на електричну енергію, вироблену суб`єктами господарювання на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії, та надбавки до «зелених» тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва згідно з додатком, зокрема для ТОВ «Оптімус Солар Енерджі» (п. 429 додатку постанови) у розмірі 420,25 коп./кВт*год.
Однак, у актах купівлі-продажу електроенергії за квітень, травень, червень 2022 року вартість електроенергії була розрахована за старою ціною «зеленого» тарифу 393,03 коп./кВт*год. без врахування постанови НКРЕКП № 2057 від 03.11.2023. 
Згідно актів купівлі-продажу за вказані періоди обсяг поставленої позивачем відповідачу електроенергії за «зеленим» тарифом у квітні 2022 року становив – 470 476 кВт*год, у травні 2022 року – 503 594 кВт*год, у червні 2022 року – 529 478 кВт*год. 
Відповідно до постанови НКРЕКП № 2057 від 03.11.2023 позивачем здійснено коригування вартості електричної енергії, що була продана відповідачу у 2 кварталі 2022 року, зокрема наступним чином:
за квітень 2022 року: обсяг 470 476 кВт*год х 420,25 коп./кВт*год - 2.218.924,18 грн, сума коригування вартості електричної енергії без ПДВ становить 153.676,28 грн;
за травень 2022 року: обсяг 503 594 кВт*год х 420,25 коп./кВт*год – 2.375.130,60 грн сума коригування вартості електричної енергії становить 164.493,94 грн;
за червень 2022 року: обсяг 529 478 кВт*год х 420,25 коп./кВт*год – 2.497.208,86 грн сума коригування вартості електричної енергії становить 172.948,69 грн.
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачем за договором здійснено оплату придбаної електричної енергії на загальну суму 7.990.921,66 грн, що підтверджується наявними у справі банківськими виписками 
за жовтень 2021 року у розмірі 2.851.218,53 грн;
за лютий 2022 року у розмірі 1.097.454,53 грн;
за березень 2022 року у розмірі 250.467,70 грн;
за квітень 2022 року у розмірі 1.095.388,25 грн;
за травень 2022 року у розмірі 410.509,68 грн;
за червень 2022 року у розмірі 626.869,29 грн;
за липень 2022 року у розмірі 1.208.915,04 грн;
за серпень 2022 року у розмірі 450.098,64 грн.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення умов договору не виконав зобов`язання по сплаті придбаної електричної енергії у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка за обґрунтованими розрахунками позивача становить 9.848.511,89 грн.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті придбаної електричної енергії за договором в повному обсязі не подано.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача 9.848.511,89 грн основного боргу.
Посилання відповідач на те, що позивачем необґрунтовано скориговано вартість електричної енергії за квітень, травень та червень 2022 року не відповідають дійсності, оскільки як встановлено судом відповідні коригування здійснено на підставі рішення Регулятора - постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 2057 від 03.11.2023, яка згідно ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» є обов`язковою до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.
Посилання відповідача як на підставу неможливості виконання зобов`язань за договором на наявність форс-мажорних обставин, що виникли у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та наразі триває.
Відповідно до п. 5.1 договорів обставинами непереборної сили є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись, ворожі атаки, військове ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, що спричиняють неможливість виконання однією зі сторін зобов`язань за договором.
При настанні обставин непереборної сили сторони звільняються від виконання зобов`язань за цим договором на термін дії обставин непереборної сили і усунення їх наслідків (п. 5.2 договору). 
Згідно з п. 5.3 договору наявність обставин непереборної сили підтверджується відповідним документом Торгово-промислової палати України або її територіальних підрозділів відповідно до законодавства. 
Потерпіла сторона негайно надсилає будь-яким доступним засобом зв`язку повідомлення другій стороні про подію, що оголошується обставиною непереборної сили, і якомога швидше подає інформацію про вжиті заходи щодо усунення наслідків цієї події (п. п. 5.4 договору).
Якщо обставини непереборної сили тривають довше трьох місяців, сторони вирішують питання щодо подальшого виконання договору (п. 5.5 договору).
Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україна» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
Отже, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.
Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.
Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.
При цьому, неможливість виконання договірних зобов`язань особа повинна підтверджувати документально в залежності від її дійсних обставин, що унеможливлюють виконання на підставі вимог законодавства.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.
Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.
Відповідачем не було подано відповідного сертифікату Торгово-промислової палати, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за договором № 15025/01 від 05.04.2018, який би підтверджував неможливість виконання відповідачем зобов`язань з оплати придбаної електричної енергії.
Посилання відповідача на те, що обов`язок ДП «Гарантований покупець» щодо оплати 100% вартості електричної енергії, у зв`язку з несплатою НЕК «Укренерго» послуги перед ДП «Гарантований покупець» у відповідному розрахунковому періоді, не виник не приймаються судом до уваги, оскільки строк виконання грошового зобов`язання відповідача у даній справі у розмірі 100% оплати за поставлену електричну енергію за «зеленим» тарифом визначається виключно згідно з умовами двосторонніх договорів та розділу 10 Порядку № 641.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29). 
З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Солар Енерджі» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, код ЄДРПОУ 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Солар Енерджі» (03110, м. Київ, вул. Пироговського Олександра, 19, корп. 4, код ЄДРПОУ 41363502) 9.848.511 (дев`ять мільйонів вісімсот сорок вісім тисяч п`ятсот одинадцять) грн 89 коп. основного боргу, 118.182 (сто вісімнадцять тисяч сто вісімдесят дві) грн 15 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 25.05.2026.

Суддя	В.В.Сівакова