Справа №345/1115/26 
Провадження № 2/345/1283/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.05.2026 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Онушканича В.В.
з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.
позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в с т а н о в и в:
Позивачка звернулася до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем одружились 15.07.2023 року. Від спільного проживання у шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка зазначає, що подружнє життя із відповідачем не склалося. Виявилося, що характери сторін, їхні погляди на шлюб, сім`ю та виховання дітей є несумісними, що унеможливлює подальше спільне проживання та ведення спільного сімейного життя. Фактичні шлюбні відносини припинені. Позивачка зазначає, що не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем. Тому позивачка змушена звернутися до суду, просить шлюб розірвати.
Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задоволити.
Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони 15.07.2023 року зареєстрували шлюб у Калуському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №279 (а.с.4). Від спільного проживання у сторін народилася дочка ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Згідно із ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. 
Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, що призвело до того, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). 
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). 
Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, покладення судом обов`язку збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення не відповідає вимогам ст. ст. 24, 55, 56 Сімейного кодексу України і суперечить його інтересам.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.
Щодо судових витрат. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 25.02.2026 року клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору було задоволено частково, а саме відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь держави слід стягнути 1311,20 грн. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України,
у х в а л и в:
Позов задоволити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 15.07.2023 року у Калуському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №279 – розірвати. 
Дочку ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .
Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити « ОСОБА_4 ».
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави 1311,20 грн. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 13.05.2026 року.

Суддя         Володимир ОНУШКАНИЧ