КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року м. Київ справа №320/19288/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Т1 ТРЕЙДИНГ" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю " Т1 ТРЕЙДИНГ " (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у м. Києві (код за ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) № 0029417/0706 від 02.04.2025 року, яким застосовано до товариства з обмеженою відповідальністю «Т1 ТРЕЙДИНГ» (код ЄДРПОУ 42107644; 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33-Б, каб. № 19) штраф у розмірі 281 918,00 гривень;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у м. Києві (код за ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) № 0029397/0706 від 02.04.2025 року, яким застосовано до товариства з обмеженою відповідальністю «Т1 ТРЕЙДИНГ» (код ЄДРПОУ 42107644; 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33-Б, каб. № 19) штраф у розмірі 1020,00 гривень;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у м. Києві (код за ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) № 0029411/0706 від 02.04.2025 року, яким застосовано до товариства з обмеженою відповідальністю «Т1 ТРЕЙДИНГ» (код ЄДРПОУ 42107644; 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33-Б, каб. № 19) штраф у розмірі 3400,00 гривень;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у м. Києві (код за ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) № 0029405/0706 від 02.04.2025 року, яким застосовано до товариства з обмеженою відповідальністю «Т1 ТРЕЙДИНГ» (код ЄДРПОУ 42107644; 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33-Б, каб. № 19) зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1 110 607,00 гривень;
- стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (код за ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТІ ТРЕЙДИНГ» (код ЄДРПОУ 42107644; 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33-Б, каб. № 19) понесені судові витрати у розмірі 20 954,17 сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу.
В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що не погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними в акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 28.02.2025 року № 17432/5/26-15-07-06-02-20/42107644, та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями від 02.04.2025 року, посилаючись на їх протиправність та безпідставність. Позивач зазначає, що перевірка була призначена та проведена без належних правових підстав, оскільки підставою для її проведення слугував акт про неможливість проведення виїзної перевірки від 04.02.2025 року, який, на думку позивача, є незаконним та складеним без фактичного виїзду за податковою адресою підприємства. При цьому позивач вказує, що у зазначеному акті відсутні будь-які підтверджуючі матеріали, зокрема, фото-, відеофіксація, пояснення третіх осіб, а також не зазначено часу здійснення виїзду, що унеможливлює встановлення факту дійсної відсутності посадових осіб за місцезнаходженням підприємства. Окремо позивач звертає увагу на наявність суперечностей у самому акті перевірки, оскільки з одного боку контролюючий орган зазначає про відсутність підприємства за адресою, а з іншого — вся кореспонденція, направлена на податкову адресу, була отримана товариством, що, на думку позивача, спростовує висновки податкового органу щодо відсутності підприємства. Також позивач зазначає, що підприємство фактично перебуває у стані простою з 2022 року у зв`язку з воєнним станом, що підтверджується відповідними наказами, однак директор підприємства періодично відвідує офіс, а тому твердження податкового органу про відсутність підприємства є безпідставними. Щодо суті встановлених порушень позивач зазначає, що всі господарські операції є реальними, підтверджуються первинними документами, зокрема, договорами купівлі-продажу природного газу, актами приймання-передачі, податковими накладними та платіжними документами, які були надані контролюючому органу у повному обсязі. Позивач стверджує, що загалом до перевірки було надано 96 документів на підтвердження задекларованого від`ємного значення з ПДВ. Крім того, позивач посилається на отриманий лист ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», який підтверджує фактичну передачу природного газу від контрагентів до позивача, що, на його думку, додатково підтверджує реальність господарських операцій. Позивач також зазначає, що податковим органом безпідставно зроблено висновок про ненадання документів та про невикористання придбаного природного газу у господарській діяльності, оскільки такі документи були надані у повному обсязі, а вимоги податкового органу виходили за межі предмету перевірки. Позивач вважає, що наявні усі підстави для задоволення вимог позову.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/19288/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.04.2025 адміністративну справу №320/19288/25 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
В матеріалах справи наявні:
-відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує, зазначаючи, що перевірка була проведена на законних підставах відповідно до норм Податкового кодексу України та з дотриманням усіх процедурних вимог. Контролюючий орган вказує, що наказ та повідомлення про проведення перевірки були направлені платнику податків у встановленому законом порядку, що надавало право на її проведення. Крім того, за результатами перевірки встановлено порушення податкового законодавства, зокрема, завищення від`ємного значення ПДВ на суму 1 110 607 грн, заниження податкових зобов`язань на 225 534 грн, а також відсутність реєстрації податкових накладних на суму 1 336 141 грн. Відповідач також зазначає, що позивачем не надано у повному обсязі документи, необхідні для підтвердження використання придбаного природного газу у господарській діяльності, що свідчить про порушення вимог податкового законодавства. У зв`язку з цим податковий орган вважає прийняті податкові повідомлення-рішення правомірними та обґрунтованими.
-відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позивач повторно наголошує на незаконності проведення перевірки, зокрема, через порушення порядку повідомлення про її проведення, зазначаючи, що наказ та повідомлення були отримані вже під час проведення перевірки, що суперечить вимогам Податкового кодексу України. Позивач також вказує, що відповідачем неправильно визначено підставу для проведення перевірки, оскільки фактичною підставою був підпункт 78.1.8 ПК України, а не підпункт 78.1.4, на який посилається відповідач. Крім того, позивач заперечує доводи відповідача щодо ненадання документів, зазначаючи, що всі документи були надані у повному обсязі, що підтверджується супровідним листом та підписом посадової особи контролюючого органу.
Також позивачем подані до суду клопотання, в яких останній додатково просить долучити до матеріалів справи документи, які підтверджують реальність господарських операцій, зокрема, лист Оператора ГТС України щодо фактичного обсягу переданого природного газу.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у місті Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Т1 ТРЕЙДИНГ» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2024 року.
Предметом перевірки була правильність формування від`ємного значення податку на додану вартість та правомірність його перенесення до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 28.02.2025 року № 17432/5/26-15-07-06-02-20/42107644.
В акті перевірки встановлено порушення позивачем вимог пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, підпункту «г» пункту 198.5, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 1 110 607 грн та заниження податкових зобов`язань на суму 225 534 грн, а також порушення вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України щодо реєстрації податкових накладних на суму 1 336 141 грн .
На підставі висновків, викладених в акті перевірки, контролюючим органом прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:
-№0029417/0706 від 02.04.2025 року щодо накладення штрафу у розмірі 281 918,00 гривень;
-№0029397/0706 від 02.04.2025 року щодо накладення штрафу у розмірі 1020,00 гривень; 
-№0029411/0706 від 02.04.2025 року щодо накладення штрафу у розмірі 3400,00 гривень;
-№0029405/0706 від 02.04.2025 року щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1110 607,00 гривень.
Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Види, підстави та порядок проведення контролюючим органом перевірок регулюються главою 8 ПК України.
Відповідно до абз. 1 п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, коли платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Відповідно до абз. 2 п. 78.4 ст. 78 ПК України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
У свою чергу, п. 42.2 ст. 42 ПК України передбачає, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
При цьому в силу положень п. 42.3 ст. 42 ПК України якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абз. 2 п. 42.5 ст 42 ПК України).
Суд зауважує, що у застосуванні положень п. 79.2 ст. 79 ПК України у взаємозв`язку з п. 42.2 ст. 42 ПК України Верховний Суд дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.
Також, у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла таких висновків: аналізованими нормами Податкового кодексу України (зокрема, пункт 42.2 статті 42, пункт 78.4, пункт 79.2 статті 79) з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Судом також враховується, що Законом України від 30.11.2021 № 1914-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень», який набрав чинності з 01.01.2022, п. 79.2 ст. 79 ПК України було доповнено новим абзацом такого змісту: «У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу».
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою виникнення у контролюючого органу права на проведення невиїзної документальної позапланової перевірки є ознайомлення платника податків із наказом про її проведення. У випадку направлення копії наказу і повідомлення про проведення перевірки засобами поштового зв`язку датою їх отримання вважається або дата вручення поштового відправлення або день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. У будь-якому випадку документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу, однак таке поштове відправлення має бути надіслано на місцезнаходженням чи податковою адресою платника податків.
Вирішуючи спір у частині доводів позивача щодо допущених контролюючим органом процедурних порушень при призначенні та проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки, суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та змісту позовної заяви, позивач обґрунтовує протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень посиланнями на порушення контролюючим органом порядку призначення та проведення перевірки, зокрема, щодо підстав її призначення, порядку вручення наказу та повідомлення, дотримання строків її проведення, а також змісту запитів про надання документів. 
Разом з тим, суд зазначає, що такі доводи підлягають оцінці з урахуванням їх істотності та впливу на можливість формування контролюючим органом обґрунтованих висновків за результатами перевірки.
Щодо доводів позивача про те, що підставою для проведення спірної перевірки слугував акт про неможливість проведення виїзної перевірки від 04.02.2025 року, який, на думку позивача, складено без фактичного виходу за місцезнаходженням підприємства, суд зазначає, що вказаний акт не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке породжує для позивача юридичні наслідки, а лише фіксує певні фактичні обставини. Оскаржувані ж податкові повідомлення-рішення прийняті за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки, правомірність якої і є предметом дослідження у даній справі. Відтак, посилання позивача на зазначений акт виходять за межі предмета доказування у даному спорі та самі по собі не можуть свідчити про протиправність спірних рішень.
Стосовно доводів позивача про порушення порядку вручення наказу про проведення перевірки та повідомлення про її проведення, суд виходить з того, що відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані платнику податків за його податковою адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручені особисто. 
При цьому обов`язок контролюючого органу полягає у належному направленні таких документів, тоді як обов`язок їх отримання покладається на платника податків.
Як встановлено судом, що копію наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 06.02.2025 № 932-п та повідомлення про проведення перевірки від 06.02.2025 № 414/26-15-07-06-02-19 направлено 07.02.2025 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за № 0601110043744 на податкову адресу підприємства: 01054, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 33-Б, кв. (офіс) кабінет № 19 (отримано підприємством 19.02.2025), та до електронного кабінету підприємства.
Факт направлення таких документів підтверджується матеріалами справи та позивачем не спростований. Отже, незалежно від дати фактичного ознайомлення позивача із зазначеними документами, вони вважаються врученими належним чином у розумінні вимог податкового законодавства.
Доводи позивача щодо ненадсилання вказаних документів через електронний кабінет також не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України електронне листування застосовується лише у разі подання платником податків відповідної заяви. Крім того, згідно даних відповідача наказ був відправлений до електронного кабінету платника податків.
Щодо доводів позивача про порушення контролюючим органом вимог абзацу другого пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України в частині дотримання 30-денного строку з дати направлення наказу та повідомлення, суд зазначає, що наведена норма встановлює початок перебігу такого строку саме з дати направлення відповідних документів, а не з дати їх фактичного отримання платником податків. 
Посилання позивача на те, що лист-запит про надання документів був направлений 19.02.2025 року, тобто під час проведення перевірки, суд оцінює критично, оскільки відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України контролюючий орган має право витребувати у платника податків документи, що належать до предмета перевірки. При цьому позивач не довів, що саме час направлення такого запиту унеможливив подання відповідних документів або вплинув на результати перевірки. Більше того, як вбачається з матеріалів справи, позивач не скористався правом подання заперечень до акта перевірки та не надав частину запитуваних документів ані під час перевірки, ані після її завершення.
Щодо доводів позивача про те, що вимоги контролюючого органу виходили за межі предмета перевірки, суд зазначає, що перевірка від`ємного значення податку на додану вартість передбачає дослідження операцій, які сформували таке значення у попередніх податкових періодах, а відтак витребування документів за попередні звітні періоди є обґрунтованим та таким, що відповідає меті проведення перевірки.
Водночас суд враховує усталену правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої порушення процедури призначення та проведення перевірки можуть бути підставою для визнання протиправними рішень, прийнятих за її результатами, лише за умови, якщо такі порушення є істотними та призвели або могли призвести до неправильних висновків контролюючого органу. Натомість формальні недоліки, які не вплинули на зміст встановлених порушень, не є самостійною підставою для скасування податкових повідомлень-рішень.
Оцінивши наведені доводи позивача у їх сукупності, суд дійшов висновку, що останні зводяться до формального тлумачення норм податкового законодавства та не підтверджують наявності істотних порушень процедури призначення та проведення перевірки. Матеріалами справи підтверджено, що контролюючий орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Податковим кодексом України, а позивач, у свою чергу, не довів, що зазначені ним процедурні порушення вплинули на правильність висновків перевірки або призвели до порушення його прав.
За таких обставин суд приходить до висновку, що доводи позивача про допущення контролюючим органом процедурних порушень не можуть бути самостійною підставою для задоволення позовних вимог.
По суті виявлених під час перевірки порушень судом встановлено наступне.
Згідно Розрахунку суми бюджетного відшкодування та суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2), сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, виникла за грудень 2021 року, січень, лютий, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2022 року, квітень, липень 2023 року, березень, липень, серпень 2024 року.
Згідно наданих підприємством документів, сума від`ємного значення з ПДВ сформована за рахунок придбання канцтоварів, послуг інтернету, питної води, відновлення картриджів, послуг зв`язку та придбання природного газу по договорах купівлі-продажу природного газу у ТОВ «Нафтогазбуріння», код 40993322, ТОВ «Навігатор майницьке», код 44072781,ТОВ «ТНГК», код 38319720.
Рішенням від 06.04.2023 № 70091 Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення про відповідність платника податку ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» критеріям ризиковості (п.8) за кодом 07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковий накладний/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, якi необхiднi для здійснення господарської операції).
ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 0 грн. за грудень 2024 року.
Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань встановлено їх заниження за грудень 2024 року на загальну суму 1336141 гривень.
Перевіркою достовірності відображених показників у поданій декларації з податку на додану вартість (рядки 1.1 – 8) встановлено:
1) Перевіркою відображеного у рядку 1.1 колонки Б декларації «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів на митну територію України: операції, що оподатковуються за основною ставкою» показника у загальній сумі 0 грн. встановлено, що підприємство не декларувало цей показник.
Проведеною перевіркою відображеного показника у загальній сумі 0 грн. на підставі таких документів: податкових накладних, реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, актів виконаних робіт (послуг), видаткових накладних, виписок банку з первинними платіжними документами, ТТН тощо не встановлено заниження або завищення задекларованого суб`єктом господарювання показника у рядку 1.1 колонки Б декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів на митну територію України: операції, що оподатковуються за основною ставкою».
2) Перевіркою відображеного у рядку 4.1 колонки Б декларації «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України за операціями, що оподатковуються за: основною ставкою» показника у загальній сумі 0 грн. встановлено, що підприємство не декларувало ці показники.
Проведеною перевіркою відображеного показника у загальній сумі 0 грн. на підставі таких документів: податкових накладних, накладних, актів прийому-передачі природного газу, договорів з додатками, платіжних доручень тощо встановлено заниження задекларованого суб`єктом господарювання показника у рядку 4.1 колонки Б декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України за операціями, що оподатковуються за: основною ставкою» на загальну суму 1336141 грн.
Перевіркою встановлено: в ході перевірки, на запити Головного управління ДПС у м. Києві щодо виникнення та декларування від`ємного значення з ПДВ (детально наведено в п. 2.11 акта перевірки), ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» до перевірки надано:
-рамковий договір від 03.09.2019 № 19-09/19/1 купівлі-продажу природного газу, укладений з ТОВ «Нафтогазбуріння», код 40993322, додаткова угода від 31.01.2022 № 28, згідно умов яких, ТОВ «Нафтогазбуріння» (Продавець) бажає продати, а ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» (Покупець) бажає купити природний газ, що знаходиться у ГТС, період поставки лютий 2022, пункт поставки: Віртуальна Торгова Точка, договірний обсяг 115878 куб.м., договірна вартість 3428057 грн., ПДВ 685611,42 грн., всього 4113668,53 грн., Покупець здійснює оплату до 01.02.2022, перехід права власності здійснюється після отримання оплати, фізична передача газу здійснюється у пункті поставки після погодження ТОВ «Оператор ГТС України» торгових сповіщень. На виконання умов договору, акт прийому-передачі об`ємів природного газу від 28.02.2022, згідно якого, в період 2022 р ТОВ «Нафтогазбуріння» передає у власність Покупця, а ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» (Покупець) приймає природний газ в обсязі 115878 куб.м.; видаткова накладна від 28.02.2022 № 74 (газ природний 115878 куб.м.) на суму 3428057 грн., ПДВ 685611,42 грн., всього 4113668,53 грн., платіжне доручення від 01.02.2022 № 1611 на суму 4113668,53 грн., в т.ч. ПДВ 685611,42 грн.; податкова накладна від 01.02.2022 № 1 на суму 3428057 грн., ПДВ 685611,42 грн., всього 4113668,53 грн.;
-договір від 31.01.2022 № 31/01 купівлі-продажу природного газу з ТОВ «Навігатор майницьке», код 44072781, згідно умов яких, ТОВ «Навігатор майницьке» (Продавець) зобов`язується передати у власність ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» (Покупця) природний газ у лютому 2022 року 36400 куб.м. у віртуальній торговій точці, оплата за газ проводиться до 01.02.2022 у розмірі 1292199,85 грн., в т.ч. ПДВ 215366,64 грн., загальна вартість газу складає 1292199,85 грн., в т.ч. ПДВ 215366,64 грн. На виконання умов договору, акт прийому-передачі природного газу № 2 від 28.02.2022, згідно якого, ТОВ «Навігатор майницьке» передає, а ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» (Покупець) приймає природний газ в обсязі 36400 куб.м. на суму 1076833,21 грн., ПДВ 215366,64 грн., всього 1292199,85 грн., платіжне доручення від 01.02.2022 № 1610 на суму 1292199,85 грн., в т.ч. ПДВ 215366,64 грн.; податкова накладна від 01.02.2022 № 1 на суму 1076833,21 грн., ПДВ 215366,64 грн., всього 1292199,85 грн.;
- договір від 27.10.2021 № 2710/2 купівлі-продажу природного газу з ТОВ «ТНГК», код 38319720, згідно умов якого, ТОВ «ТНГК» (Продавець) зобов`язується передати у власність ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» (Покупця) природний газ у грудні 2021 року – 71620 куб.м. у віртуальній торговій точці, загальна вартість газу складає 2175815,6 грн., ПДВ 435163,12 грн., всього 2610978,72 грн., оплата здійснюється до 31.01.2022. На виконання умов договору, акт прийому-передачі природного газу № 2 від 28.02.2022, згідно якого, ТОВ «Навігатор майницьке» передає, а ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» (Покупець) приймає природний газ в обсязі 115878 куб.м. на суму 2175815,6 грн., ПДВ 435163,12 грн., всього 2610978,72 грн.; платіжне доручення від 28.12.2021 № 1570 на суму 1000000 грн., в т.ч. ПДВ 166666,67 грн.; від 28.12.2021 № 1572 на суму 362500 грн., в т.ч. ПДВ 60416,67 грн.; від 29.12.2021 №1576 на суму 168000 грн., в т.ч. ПДВ 28000 грн.; від 13.01.2022 № 1589 на суму 1080478,72 грн., в т.ч. ПДВ 180079,79 грн.; податкові накладні від 28.12.2021 № 1 на суму 1362500 грн., в т.ч. ПДВ 227083,33 грн., від 29.12.2021 № 2 на суму 168000 грн., в т.ч. ПДВ 28000 грн., від 31.12.2021 № 3 на суму 1080478,72 грн., в т.ч. ПДВ 180079,79 грн.
Згідно з даними Розрахунку суми бюджетного відшкодування та суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2), загальна сума ПДВ 1336141,18 грн. від вищевказаних постачальників віднесена ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» до податкового кредиту з ПДВ відповідних періодів.
Станом на дату завершення перевірки (21.02.2025) посадовими особами підприємства на запити про надання письмових пояснень та їх документальне підтвердження щодо показників, задекларованих в податковій звітності з податку на додану вартість за грудень 2024 року, до перевірки не надано:
-документи про використання придбаного природного газу в фінансово-господарській діяльності підприємства (договори з додатками, акти прийому-передачі, договори зберігання, акти наданих послуг, платіжні доручення, банківські виписки, облік, рух тощо);
-регістри бухгалтерського обліку: оборотно–сальдові відомості, журнали-ордери, обороти по рахунках, аналізи та картки рахунків, в яких відображені господарські операції, проведені підприємством за перевіряємий період;
-інформація та документальне підтвердження щодо проведення ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей за перевіряємий період, про що складено відповідний акт про ненадання документів до перевірки від 21.02.2025 № 1417/Ж6/26-15-07-06-02-21/42107644.
Згідно наданих документів, ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» за період з 01.12.2021 по 21.02.2025 придбано природного газу на суму 8016847,1 грн., в т.ч. ПДВ 1336141 грн., який, згідно наданих документів, не реалізований (використаний в в господарській діяльності платника). Залишок задекларованих запасів вартістю 7,4 тис. грн. (баланс на 31.12..2024, подано 27.02.2025 за № 9427011142).
Враховуючи викладене вище, ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ на суму 1336141 грн. на товар (природній газ), як таких, які не використані в господарській діяльності платника.
Відповідно до п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно з вимогами підпункту г) пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/ виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Враховуючи викладене, обов`язок щодо нарахування податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України виникає у платника податку у разі, якщо придбані товари/послуги та/або необоротні активи призначаються для використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є об`єктом оподаткування (за винятком перерахованих у пункті 198.5 статті 198 Кодексу) незалежно від місця їх постачання.
При цьому, якщо під час придбання таких товарів суми податку на додану вартість були включені до складу податкового кредиту, то підприємство відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України повинно не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду, в якому відбувається така операція з продажу товарів, здійснити нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за основною ставкою виходячи із вартості придбання такої продукції.
Згідно пункту 189.1 статті 189 у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, суми податку, що підлягають сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Враховуючи викладене, ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» не враховано вимоги п. 44.1 ст. 44, п. 189.1 ст. 189, п. п. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України, та не нараховано податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 1336141 грн. у зв`язку із тим, що товар (природній газ) не використаний в господарській діяльності платника.
Таким чином, ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» на порушення п. 44.1 ст. 44, п. 189.1 ст. 189, п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України, занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за період грудень 2024 року на загальну суму 1336141 гривень.
В результаті порушень в частині не нарахування ТОВ «Т1 ТРЕЙДИНГ» податкових зобов`язань згідно з п. 44.1 ст. 44, п. 189.1 ст. 189, п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України, встановлено, що в порушення п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України не здійснено реєстрацію податкових накладних на загальну суму ПДВ 1336141 гривень.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог у частині встановлених контролюючим органом порушень податкового законодавства, суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Т1 ТРЕЙДИНГ» контролюючим органом встановлено порушення вимог пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, підпункту «г» пункту 198.5, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 1 110 607 грн, заниження податкових зобов`язань на суму 225 534 грн, а також порушення пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України щодо реєстрації податкових накладних на суму 1 336 141 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги у цій частині, позивач зазначає, що всі господарські операції є реальними, підтверджуються первинними документами, зокрема, договорами, актами приймання-передачі природного газу, податковими накладними, платіжними дорученнями, а також листом ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», який, на думку позивача, підтверджує фактичне постачання природного газу. Крім того, позивач посилається на те, що ним було надано до контролюючого органу значний обсяг документів (у тому числі 96 документів), а також додатково долучає до матеріалів справи листи та пояснення, якими намагається спростувати висновки перевірки щодо ненадання документів.
Оцінюючи наведені доводи, суд зазначає, що сам по собі факт надання позивачем до суду копій первинних документів не є безумовною підставою для висновку про правомірність формування податкового кредиту та від`ємного значення податку на додану вартість.
Відповідно до положень пунктів 198.1, 198.3 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Натомість відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 зазначеного Кодексу у разі якщо придбані товари/послуги не використовуються у господарській діяльності платника податку, останній зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач фактично не здійснював господарської діяльності у перевіряємому періоді, перебував у стані простою, не задекларував податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що свідчить про відсутність оподатковуваних операцій, у яких могли бути використані придбані товари, зокрема, і природний газ.
Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували використання придбаного природного газу у власній господарській діяльності, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту. Надані позивачем договори, акти приймання-передачі, платіжні документи та інші первинні документи підтверджують лише факт придбання товару, однак не свідчать про його подальше використання у господарській діяльності.
Посилання позивача на лист ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» також не спростовує висновків контролюючого органу, оскільки такий лист підтверджує лише факт фізичного транспортування (передачі) природного газу, однак не містить жодних відомостей щодо напрямів його використання, кінцевого споживання або здійснення позивачем оподатковуваних операцій.
Щодо доводів позивача про надання контролюючому органу документів у повному обсязі, суд зазначає, що навіть за умови фактичного надання певного обсягу документів, такі документи повинні підтверджувати саме ті обставини, які є предметом перевірки. Як вбачається з акта перевірки, позивач не надав документів, які б підтверджували використання придбаного природного газу у господарській діяльності, що і стало підставою для висновку про порушення вимог пункту 198.5 Податкового кодексу України.
Долучені позивачем до матеріалів справи додаткові листи та пояснення, якими він спростовує факт ненадання документів, не містять нових доказів, які б підтверджували фактичне використання товару у господарській діяльності, а відтак не спростовують висновків контролюючого органу.
Крім того, позивач не спростував встановлених перевіркою порушень щодо відсутності реєстрації податкових накладних та заниження податкових зобов`язань, які є самостійними підставами для визначення грошових зобов`язань. Доказів реєстрації податкових накладних у встановлені строки або обґрунтованих причин їх відсутності суду не надано.
Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про правомірність формування ним податкового кредиту та від`ємного значення податку на додану вартість, а також не спростовано висновків контролюючого органу щодо встановлених порушень.
Натомість відповідачем надано належні та достатні докази, які підтверджують обґрунтованість висновків, викладених в акті перевірки, та правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
За таких обставин суд приходить до висновку, що доводи позивача по суті встановлених під час перевірки порушень є необґрунтованими, належними доказами не підтверджені та не спростовують висновків контролюючого органу, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не змінюють.
Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За наведених обставин у сукупності, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову.
У відповідності до положень ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється.
Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Т1 ТРЕЙДИНГ" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,– відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.