ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

22 квітня 2026 року 	Справа № 160/1295/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М., 
за участі секретаря судового засідання: Мудрак В.В., 
представника позивача: Хандусенка І.О., 
представника відповідача: Братухіна О.Ю., 
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
ВСТАНОВИВ:
20.01.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) «Про звільнення ОСОБА_1 » №218-о від 27 листопада 2025 року, яким відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» наказано припинити державну службу та звільнити ОСОБА_1 , начальника Дніпровського районного відділу державного екологічного нагляду (контролю) Дніпропетровської області – старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу, 27 листопада 2025 року, у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу»;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Дніпровського районного відділу державного екологічного нагляду (контролю) Дніпропетровської області – старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), з 27 листопада 2025 року;
- стягнути з Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.11.2025 року по день постановлення судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що оскаржуваним наказом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) «Про звільнення ОСОБА_1 » №218-о від 27.11.2025 року ОСОБА_1 безпідставно звільнено 27.11.2025 року з посади начальника Дніпровського районного відділу державного екологічного нагляду (контролю) Дніпропетровської області – старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу, та припинено її державну службу, з посиланням на вчинення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого п.12 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» (прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин), однак позивач такого дисциплінарного проступку не вчиняла, а її відсутність на службі була викликана поважними причинами, позаяк 31.10.2025 року позивач була затримана в межах кримінального провадження №42024042030000109 від 05.08.2024 року та у період з 01.11.2025 року по 11.12.2025 року перебувала під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на підставі ухвали слідчого судді, тож не мала можливості з`явитись на свої робоче місце з поважних причин, які від позивача не залежали. При цьому позивач не була повідомлена про наявність дисциплінарної справи, не ознайомлювалася з матеріалами такої справи; була позбавлена можливості (права) надати пояснення та докази, які спростовують твердження про вчинення дисциплінарного проступку у вигляді прогулу; не отримувала та не ознайомлювалася із пропозиціями комісії, які б свідчили про наявність в її діях складу дисциплінарних проступків. Посилань про наявність дисциплінарної справи, пропозицій або рішень дисциплінарної комісії не містить і спірний наказ. Отже, спірний наказ відповідача прийнято з порушеннями вимог ст.69, ст.71 Закону України «Про державну службу» та Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1039 (далі – Порядок №1039), без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, а також без будь-яких причин та доказів, які б давали підстави стверджувати про наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку у вигляді прогулу. Відтак, на думку позивача, вона повинна бути поновлена на державній службі та на займаній посаді, з якої її було протиправно звільнено, відповідно до ст.235 КЗпП України із стягненням з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/1295/26 за цією позовною заявою, а також задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено цю справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначення першого підготовчого судового засідання на 25.02.2026 року о 13:30 год.
Також ухвалою суду від 26.01.2026 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково та витребувано у Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) докази у справі: завірені належним чином матеріали дисциплінарного провадження (справи), на підставі якого видано наказ Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) «Про звільнення ОСОБА_1 » №218-о від 27 листопада 2025 року; витяг з табелю обліку робочого часу стосовно періоду, в який зафіксовано прогул начальника Дніпровського районного відділу державного екологічного нагляду (контролю) Дніпропетровської області - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) ОСОБА_1 , що в подальшому став підставою для видання наказу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) «Про звільнення ОСОБА_1 » №218-о від 27 листопада 2025 року; довідку про середньомісячний та середньоденний заробіток ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із зазначенням відомостей про розмір її грошового забезпечення за два останні повні місяці роботи; у задоволенні іншої частини клопотання позивача про витребування доказів - відмовлено.
02.02.2026 року до суду надійшов відзив Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на позовну заяву, в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач проходила державну службу в Державній екологічній інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на посаді начальника Дніпровського районного відділу державного екологічного нагляду (контролю) Дніпропетровської області – старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), однак позивач була відсутня на службі, починаючи з 08:00 год. 31.10.2025 року по 16:30 год. 26.11.2025 року, тому, зважаючи на тривалу відсутність на робочому місці без попередження та без повідомлення про причину відсутності, було видано наказ від 27.11.2025 року №218-о «Про звільнення ОСОБА_1 ». 
Також Державною екологічною інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на виконання вимог ухвали суду від 26.01.2026 року подано разом із відзивом витребувані судом докази, а саме: копію табелів обліку робочого часу, в яких зазначено про неявку позивача на робоче місце; довідку про середньомісячний та середньодненний заробіток ОСОБА_1 із зазначенням відомостей про розмір її грошового забезпечення за два останні повні місяці роботи.
Щодо інших витребуваних ухвалою суду від 26.01.2026 року доказів відповідачем зазначено, що матеріали дисциплінарного провадження (справи), на підставі якого видано наказ Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) «Про звільнення ОСОБА_1 » №218-о від 27 листопада 2025 року, в Інспеції відсутні.
06.02.2026 року до суду надійшло клопотання представника Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в адміністративній справі №160/1295/26.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2026 року клопотання представника Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в адміністративній справі №160/1295/26 задоволено та призначено здійснення розгляду справи №160/1295/26 в режимі відеоконференції, надавши представнику відповідача можливість участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів у системі відеоконференцзв`язку https://vkz.court.gov.ua.
24.02.2026 року до суду надійшла заява Громадської організації «Платформа Громадський контроль» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у справі №160/1295/26.
25.02.2026 року до суду надійшли заперечення Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на заяву Громадської організації «Платформа Громадський контроль» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у справі №160/1295/26.
Також 25.02.2026 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Сініченка Ігоря Сергійовича, надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату.
Крім цього, 25.02.2026 року до суду від представника ОСОБА_1 – адвоката Сініченка Ігоря Сергійовича, надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 – адвоката Сініченка Ігоря Сергійовича, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №160/1295/26 відмовлено.
25.02.2026 року підготовче судове засідання відкладено до 18.03.2026 року на 13:30 год.
13.03.2026 року до суду від представника ОСОБА_1 – адвоката Сініченка Ігоря Сергійовича, надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в адміністративній справі №160/1295/26.
Також 13.03.2026 року до суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача щодо надання витребуваних ухвалою суду від 26.01.2026 року доказів, зокрема, завірених належним чином копій матеріалів дисциплінарного провадження (справи), на підставі яких видано наказ Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) «Про звільнення ОСОБА_1 » №218-о від 27 листопада 2025 року, в яких відповідачем повідомлено про те, що дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 не порушувалося, так як ОСОБА_1 була відсутня на службі з 31 жовтня 2025 року по 26 листопада 2025 року, а будь-якого зв`язку з позивачем не було.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2026 року клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Сініченка Ігоря Сергійовича, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в адміністративній справі №160/1295/26 задоволено та призначено проведення розгляду справи №160/1295/26 в режимі відеоконференції, надавши представнику позивача можливість участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів у системі відеоконференцзв`язку https://vkz.court.gov.ua.
У підготовчому судовому засіданні 18.03.2026 року оголошено перерву до 25.03.2026 року на 15:30 год.
18.03.2026 року до суду надійшли заперечення представника позивача на заяву Громадської організації «Платформа Громадський контроль» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у справі №160/1295/26.
20.03.2026 року до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи у закритому судовому засіданні.
24.03.2026 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи у закритому судовому засіданні. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 року у задоволенні клопотань представників сторін про розгляд справи у закритому судовому засіданні у справі №160/1295/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку відмовлено у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 року у задоволенні заяви Громадської організації «Платформа Громадський контроль» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у справі №160/1295/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку відмовлено у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу №160/1295/26 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 22 квітня 2026 року о 13:30 год. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала № 11.
У судових засіданнях представник позивача підтримав пред`явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судових засіданнях пред`явлений позов не визнав та, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та у додаткових письмових поясненнях, просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 проходила державну службу в Державній екологічній інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) з 23.12.2020 року по 30.09.2024 року на посаді начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря – старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу, та з 01.10.2024 року по 27.11.2025 року - на посаді начальника Дніпровського районного відділу державного екологічного нагляду (контролю) Дніпропетровської області – старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).
Наказом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) «Про звільнення ОСОБА_1 » №218-о від 27 листопада 2025 року відповідно до пункту 4 частини першої статі 87 Закону України «Про державну службу» наказано припинити державну службу та звільнити ОСОБА_1 , начальника Дніпровського районного відділу державного екологічного нагляду (контролю) Дніпропетровської області – старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), з 27 листопада 2025 року, у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу».
Судом встановлено та відповідачем у справі визнається, що дисциплінарне провадження стосовно позивача не порушувалося і не проводилося, матеріали дисциплінарної справи не формувалися, дисциплінарна комісія з метою розгляду дисциплінарної справи не утворювалася. 
З наданих відповідачем до матеріалів справи табелів обліку робочого часу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) за жовтень 2025 року та листопад 2025 року встановлено, що в цих табелях зазначено про неявку ОСОБА_1 на робоче місце з 31.10.2025 року по 27.11.2025 року.
Як пояснив представник відповідача у судових засіданнях, саме через відсутність позивача на робочому місці у період з 31.10.2025 року по 27.11.2025 року, а також через відсутність з позивачем будь-якого зв`язку і було видано оскаржуваний наказ Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) «Про звільнення ОСОБА_1 » №218-о від 27 листопада 2025 року.
Судом також встановлено, що 31.10.2025 року слідчими в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань було затримано ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження №42024042030000109.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.11.2025 року в кримінальній справі №757/54224/25-к (пр. 1-кс-45424/25) застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 29 грудня 2025 року, включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №42024042030000109 від 05 серпня 2024 року.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 09.12.2025 року у кримінальній справі №757/54224/25-к апеляційну скаргу захисника Гонтаря Олега Миколайовича, який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_1 , - задоволено частково, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2025 року - скасовано, постановлено нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань Спасова А.О., погоджене з прокурором другого відділу другого управління Департаменту нагляду додержання законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора Чубенком Р.І., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні №42024042030000109, внесеному до ЄРДР 05.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 240, ч. 4 ст. 190, ст. 368-5 КК України, - задоволено частково:
- застосовано до підозрюваної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання від вартою у межах строку досудового розслідування, до 27.12.2025 року включно;
- визначено підозрюваній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці.
Згідно з довідкою про звільнення серії 12ИВ №31531, виданою ДУ «Київський слідчий ізолятор» 11.12.2025 року ОСОБА_1 , остання утримувалася під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» відповідно до ухвали Печерського райсуду м. Києва від 01.11.2025 року з 01 листопада 2025 року по 11 грудня 2025 року, звідки звільнена на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 09.12.2025 року під заставу у розмірі 908 400 грн.
Не погоджуючись з Наказом Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) «Про звільнення ОСОБА_1 » №218-о від 27 листопада 2025 року, та вважаючи своє звільнення протиправним, ОСОБА_1 звернулася до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 6 статті 43 Конституції України встановлено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VІІІ (далі – Закон №889-VІІІ, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).
Так, ч.1 ст.1 Закону №889-VІІІ визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:
1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;
2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;
3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;
4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;
5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;
6) управління персоналом державних органів;
7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
Згідно з ч.2 ст.1 Закону №889-VІІІ державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Частиною 3 статті 2 Закону №889-VІІІ встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
Статтею 7 Закону №889-VІІІ визначено основні права державного службовця, серед яких, зокрема, право державного службовця на: оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.64 Закону №889-VІІІ за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.
Згідно з ч.1 ст.65 Закону №889-VІІІ підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
За приписами п.12 ч.2 ст.65 Закону №889-VІІІ дисциплінарним проступком, зокрема, є: прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
Частиною 3 статті 65 Закону №889-VІІІ передбачено, що державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.
Статтею 66 Закону №889-VІІІ визначено види дисциплінарних стягнень та загальні умови їх застосування.
Так, відповідно до ч.1 ст.66 Закону №889-VІІІ до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
При цьому ч.3 ст.66 Закону №889-VІІІ визначено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Згідно з ч.5 ст.66 Закону №889-VІІІ звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.
Відповідно до ч.7 ст.66 Закону №889-VІІІ за кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
Статтею 87 Закону №889-VІІІ визначено підстави припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення та відповідно до п.4 ч.1 ст.87 Закону №889-VІІІ однією з підстав для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
Частиною1 статті 67 Закону №889-VІІІ встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Згідно з ч.1 ст.68 Закону №889-VІІІ дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження):
міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства;
суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.
Частиною 2 статті 68 Закону №889-VІІІ передбачено, що дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються):
1) на державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А":
зауваження - суб`єктом призначення;
інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії;
2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В":
зауваження - суб`єктом призначення;
інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.69 Закону №889-VІІІ для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", є Комісія. Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення. Дисциплінарну комісію стосовно інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі. 3. Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів.
Частинами 10 та 11 статті 69 Закону №889-VІІІ встановлено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
Згідно з ч.1 ст.71 Закону №889-VІІІ Порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.
Так, процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначено Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1039 (далі – Порядок №1039).
Відповідно до п.2 Порядку №1039 процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.
Згідно з п.4 Порядку №1039 дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
За приписами п.31 Порядку №1039 Комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді. Пояснення надається в паперовій або електронній формі особисто чи шляхом надсилання на офіційну електронну адресу відповідного державного органу із накладенням кваліфікованого електронного підпису.
Державний службовець має право:
бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;
знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії;
надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються;
заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи;
користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.
Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.
Відповідно до п.31-2 Порядку №1039 за результатами ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.
При цьому абз.1-3 п.32 Порядку №1039 встановлено, що про дату, час і місце та спосіб проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними. Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії. У разі прийняття Комісією, дисциплінарною комісією рішення про проведення засідання дистанційно в режимі відеоконференції Комісія, дисциплінарна комісія повідомляє про це державному службовцю відповідно до абзаців першого і другого цього пункту.
Згідно з абз.7-8 п.32 Порядку №1039 у разі коли державний службовець не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, і не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень. Відсутність державного службовця на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.
Відповідно до п.33 Порядку №1039 Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання. Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити:
чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;
чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;
чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;
чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;
який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.
Абзацами 1-2 пункту 34 Порядку №1039 встановлено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії. Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.
За приписами п.35 Порядку №1039 Комісія, дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання. Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення відповідно до статті 75 Закону. Таке повідомлення державного службовця здійснюється шляхом вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у встановленому порядку. Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними. Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу. У разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення.
Разом з цим, статтею 75 Закону №889-VІІІ передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення. 
Водночас, статтею 73 Закону №889-VІІІ встановлено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.
Також статтею 74 Закону №889-VІІІ визначено гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення та передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні. Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення. Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку. Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.
Статтею 76 Закону №889-VІІІ передбачене право державного службовця на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та встановлено, що державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення. За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.
Відповідно до ч.1 ст.77 Закону №889-VІІІ рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.
Згідно з ч.2 ст.77 Закону №889-VІІІ у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
Частиною 5 статті 77 Закону №889-VІІІ передбачено, що пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
За приписами ч.1 ст.78 Закону №889-VІІІ рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями до суду.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що дисциплінарне провадження стосовно державного службовця є комплексом заходів, які здійснюються відповідно до Порядку №1039 з метою збирання, перевірки і оцінки матеріалів та відомостей про дисциплінарний проступок державного службовця, встановлення обставин (часу, місця, способу) його вчинення, уточнення причин та умов, що цьому сприяли, а також ступеня вини особи, яка його вчинила, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку, та визначення виду стягнення, що пропонується до застосування.
При цьому дисциплінарне провадження має відбуватися за чітко встановленою законодавством процедурою, в тому числі із забезпеченням права державного службовця, стосовно якого воно порушене, на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Водночас, дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення за поданням (пропозицією) дисциплінарної комісії (Комісії) (окрім застосування зауваження) до державного службовця, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.
У свою чергу, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях державного службовця ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини державного службовця, з`ясовуються під час дисциплінарного провадження, за наслідками якого дисциплінарна комісія (Комісія) вносить суб`єкту призначення подання (пропозицію) разом з матеріалами дисциплінарної справи, на підставі яких та з урахуванням письмових пояснень державного службовця, які останній має право подати в порядку приписів ст.75 Закону №889-VІІІ, суб`єкт призначення протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії (подання дисциплінарної комісії) приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності та обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі (розпорядженні), у тому числі в частині обрання виду стягнення. 
Як встановлено судом та визнається відповідачем у справі, дисциплінарне провадження стосовно позивача не порушувалося і не проводилося; дисциплінарна комісія з метою розгляду дисциплінарної справи не утворювалася; матеріали дисциплінарної справи з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку, не формувалися; дисциплінарною комісією подання для розгляду суб`єктом призначення та врахування ним під час вирішення питання щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження, не вносилося і, відповідно, суб`єктом призначення при прийнятті оскаржуваного наказу не враховувалося. 
Також судом встановлено, що в порушення вимог ст.75 Закону №889-VІІІ у позивача будь-які письмові пояснення не відбиралися. Позивач взагалі не повідомлявся про розгляд питання щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності та, відповідно, був позбавлений можливості на реалізацію свого права на захист, в тому числі шляхом надання пояснень та доказів, які б спростовували твердження про вчинення ним дисциплінарного проступку у вигляді прогулу тощо.
Таким чином, відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу грубо порушено вимоги ст. ст. 68, 69, 71, 73-77 Закону №889-VІІІ та Порядку №1039.
Водночас, порушення відповідачем вимог вищевказаних приписів законодавства призвело до не з`ясування при прийнятті оскаржуваного наказу наявності складу дисциплінарного проступку, передбаченого п.12 ч.2 ст.65 Закону №889-VІІІ (прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин), у діях позивача, а також до не з`ясування наявності/відсутності підстав та кваліфікуючих ознак дисциплінарного проступку для застосування за його вчинення саме такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби.
Натомість, наданими суду доказами підтверджено відсутність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, передбаченого п.12 ч.2 ст.65 Закону №889-VІІІ (прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин), оскільки відсутність позивача на службі у період з 31.10.2025 року по 27.11.2025 року (день звільнення) була викликана поважними причинами, а саме: тим, що 31.10.2025 року ОСОБА_1 було затримано слідчими в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань в рамках кримінального провадження №42024042030000109 і з 01.11.2025 року по 11 грудня 2025 року ОСОБА_1 утримувалася під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» відповідно до ухвали Печерського райсуду м. Києва від 01.11.2025 року у справі №757/54224/25-к (пр. 1-кс-45424/25), що підтверджується вказаною ухвалою суду, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 09.12.2025 року у кримінальній справі №757/54224/25-к та довідкою про звільнення серії 12ИВ №31531, виданою ДУ «Київський слідчий ізолятор» 11.12.2025 року.
Відтак, такої складової дисциплінарного проступку, передбаченого п.12 ч.2 ст.65 Закону №889-VІІІ, як відсутність на службі саме без поважних причин, дії позивача не містять, тож обґрунтованість кваліфікації дій позивача як прогулу державного службовця без поважних причин відповідачем не підтверджена належним чином ані у спірному наказі, ані у наданих суду поясненнях. 
Отже, оскаржуваний наказ про застосування до позивача дисциплінарного стягнення прийнято відповідачем без підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.
Разом з цим, суд критично оцінює доводи відповідача про необізнаність щодо підстав відсутності позивача на службі у період з 31.10.2025 року по 27.11.2025 року, позаяк станом на 01.11.2025 року в загальному доступі в мережі Інтернет, зокрема, на офіційних сайтах Офісу Генерального прокурора України (https://gp.gov.ua/ua/posts/na-nezakonnomu-zbagacenni-vikrito-posadovicyuderzavnoyi-ekologicnoyi-inspekciyi-neobgruntovani-aktivi-na-ponad-50-mln-grn-2) та Державного бюро розслідувань (https://dbr.gov.ua/news/dbr-vikrilo-posadovicyu-ekoinspekciina-nezakonnomu-zbagachenni-u-nei-vdoma-vilucheno-ponad-miljon-dolariv) вже була наявна інформація про затримання керівниці Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) ОСОБА_1 правоохоронними органами в порядку ст.208 КПК України. 
Також аналогічна інформація із зазначенням, в тому числі й про обрання позивачеві запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, була розміщена на сайтах засобів масової інформації, зокрема, за посиланнями: https://resonance.ua/u-dnipri-vikrito-kerivnicyu-ekoinspek/, https://zaxid.net/u_zatrimanoyi_v_dnipri_nachalnitsi_ekoinspektsiyi_znayshli_1_mln_dolariv_gotivki_n1622683, https://iz.com.ua/u-dnipri-vykryly-eksposadovyczyu-ekoinspekcziyi-nanezakonnomu-zbagachenni/#google_vignette, https://suspilne.media/dnipro/1153906-vilucili-ponad-miljon-dolariv-u-dnipri-posadovicu-ekoinspekcii-pidozruut-unezakonnomu-zbagacenni/. 
Крім цього, суд зазначає, що з системного аналізу норм п.12 ч.2 ст.65 Закону №889-VІІІ та ч.1, ч.3, ч.5 ст.66 Закону №889-VІІІ слідує, що у разі вчинення державним службовцем прогулу (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, суб`єкт призначення або керівник державної служби має право притягнути такого державного службовця до дисциплінарної відповідальності (у разі якщо не минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, а також якщо не минув один рік після його вчинення) саме у вигляді оголошення догани. У разі ж встановлення систематичності (повторно протягом року) відповідного дисциплінарного проступку державного службовця, суб`єкт призначення або керівник державної служби має право застосувати винятковий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби.
З наведеного слідує, що обов`язковою умовою для звільнення державного службовця є встановлення систематичності (тобто вчинених неодноразово протягом року) прогулів (відсутності на роботі більше трьох годин) цієї особи без поважних причин.
Разом з цим, єдиною належною обставиною, яка свідчить про систематичність вчинення державним службовцем такого дисциплінарного проступку як прогул без поважних причин, є чинне рішення суб`єкта призначення (керівника відповідного державного органу) про накладення на даного державного службовця дисциплінарного стягнення за таке ж порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 640/15754/19 (адміністративне провадження № К/9901/14219/20).
У свою чергу, як встановлено судом під час розгляду цієї справи, підставою для прийняття оскаржуваного наказу та звільнення позивача з посади слугував висновок відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку (прогулу), який передбачає звільнення.
Застосовуючи такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення, відповідач виходив з відсутності позивача на робочому місці у період з 31.10.2025 року по 27.11.2025 року.
При цьому відповідачем не надано жодного рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за наслідком встановлення факту відсутності його на службі більше трьох годин протягом робочого дня ані у вищевказані дні, ані в будь-які інші дні протягом року, що, відповідно, виключає можливість встановлення систематичності прогулів позивача. 
Таким чином, одним наказом до позивача застосовано дисциплінарне стягнення за декілька самостійних дисциплінарних правопорушень, що суперечить положенням статей 66 та 74 Закону №889-VIII.
Зазначене дає підстави для висновку, що у спірних правовідносинах відсутня така кваліфікуюча ознака дисциплінарного проступку як систематичність, що, в свою чергу, також виключає можливість застосування такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби відповідно до вимог частини 5 статті 66 Закону №889-VIII.
За наведених обставин у сукупності, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваного наказу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) «Про звільнення ОСОБА_1 » від 27 листопада 2025 року №218-о та про наявність підстав для його скасування, і, відповідно, про задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки відповідачем не було дотримано процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та прийнято оскаржуваний наказ за відсутності на те встановлених законом підстав. 
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вирішуючи питання щодо способу захисту порушеного права позивача, суд також враховує, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст.235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Отже, належним способом поновлення порушених прав позивача є поновлення ОСОБА_1 на державній службі та на посаді начальника Дніпровського районного відділу державного екологічного нагляду (контролю) Дніпропетровської області – старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).
При цьому, враховуючи, що незаконне звільнення позивача з державної служби та з займаної посади відбулося відповідно до наказу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 27 листопада 2025 року №218-о «Про звільнення ОСОБА_1 » саме 27.11.2025р. і цей день і є днем звільнення та останнім днем служби на цій посаді, тому ОСОБА_1 підлягає поновленню на державній службі та на посаді начальника Дніпровського районного відділу державного екологічного нагляду (контролю) Дніпропетровської області – старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), саме з 28 листопада 2025 року, а не з 27 листопада 2025 року, як помилково просив позивач. 
Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27.11.2025 року по день постановлення судового рішення, суд зазначає наступне.
По-перше, позивачем помилково визначено дату початку вимушеного прогулу як 27.11.2025р., бо, як зазначено вище, 27.11.2025р. було останнім днем служби позивача та, відповідно, оплаченим робочим днем, тож вимушений прогул розпочався саме з 28.11.2025р., відтак, саме з цієї дати слід обчислювати позивачеві середній заробіток за час вимушеного прогулу.
По-друге, вимушений прогул незаконно звільненого працівника завершується днем поновлення на займаній посаді, при цьому, зважаючи на те, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби відповідно до п.3 ч.1 ст.371 КАС України виконуються негайно, то середній заробіток за час вимушеного прогулу слід стягнути саме по дату винесення рішення судом про поновлення такого працівника, тобто по 22.04.2026 року у даному випадку. 
Частиною першою статті 27 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24 березня 1995 року передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п. «з» п.1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі - Порядок №100), цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується, зокрема, у випадках вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду.
Так, абзацами 4, 5 пункту 2 Порядку №100 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
За приписами абзаців 1-3 пункту 3 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт. Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період. Якщо період, за який нараховано премію чи іншу заохочувальну виплату, працівником відпрацьовано частково, під час обчислення середньої заробітної плати враховується сума у розмірі не більше фактично нарахованої суми премії чи іншої заохочувальної виплати.
Згідно з абзацом 1 пункту 8 Порядку№100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідно довідки Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 02.02.2026 року №6-581-19 середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 27285,98грн., а її середньоденна заробітна плата складає – 1212,71грн., (заробітна плата за вересень 2025 року – 27272,43грн. та жовтень 2025 року – 26086,68грн., разом 53359,11грн. : 44 (фактична кількість відпрацьованих робочих днів) = 1212,71грн.), відтак, враховуючи, що кількість днів вимушеного прогулу за період з 28.11.2025 року по 22.04.2026 року склала 104 робочих дня, відповідно середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.11.2025 року по 22.04.2026 року складає 126121,84грн. (104 робочих дня х 1212,71грн.) і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з подальшим відрахуванням податків та інших обов`язкових зборів і платежів.
Враховуючи вищевикладені обставини у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Зважаючи на зазначену позицію Європейського суду з прав людини, суд надав відповідь на всі аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на державній службі та на посаді начальника Дніпровського районного відділу державного екологічного нагляду (контролю) Дніпропетровської області – старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), з 28 листопада 2025 року відповідно до ст.371 КАС України, та в частині стягнення з Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць відповідно до ст.371 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивач у цій справі є звільненим від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», отже, підстави для розподілу судових витрат у даному випадку відповідно до ст.139 КАС України відсутні.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (код ЄДРПОУ 43877118, місцезнаходження: вул. Героїв АТО, буд.92, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50103) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) «Про звільнення ОСОБА_1 » від 27 листопада 2025 року №218-о, яким відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади начальника Дніпровського районного відділу державного екологічного нагляду (контролю) Дніпропетровської області – старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу, з 27 листопада 2025 року у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу».
Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на державній службі та на посаді начальника Дніпровського районного відділу державного екологічного нагляду (контролю) Дніпропетровської області – старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), з 28 листопада 2025 року. 
Стягнути з Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (код ЄДРПОУ 43877118, місцезнаходження: вул. Героїв АТО, буд.92, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50103) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.11.2025 року по 22.04.2026 року у розмірі 126121,84грн. (сто двадцять шість тисяч сто двадцять одна гривня 84 копійки) з подальшим відрахуванням податків та інших обов`язкових зборів і платежів.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на державній службі та на посаді начальника Дніпровського районного відділу державного екологічного нагляду (контролю) Дніпропетровської області – старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), з 28 листопада 2025 року відповідно до ст.371 КАС України.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (код ЄДРПОУ 43877118, місцезнаходження: вул. Героїв АТО, буд.92, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50103) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць відповідно до ст.371 КАС України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Турова