Справа №: 398/3457/26	

Провадження №: 2-а/398/127/26

РІШЕННЯ
Іменем України 

"26" червня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі судді Орловського В.В., за участю секретаря судового засідання — Харіної Д.В., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Олександрії за правилами спрощеного позовного провадження у порядку ст. 286 КАС адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради, представник відповідача Скляр Юрій Анатолійович, співвідповідач Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
27 травня 2026 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до Олександрійської міської ради, у якій просив визнати протиправною та скасувати постанову № 123 від 20 травня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП, а провадження у справі закрити.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова винесена безпідставно, не відповідає обставинам справи та прийнята з істотним порушенням його процесуальних прав. Позивач зазначає, що постанову було винесено безпосередньо на місці вчинення правопорушення (на дорозі), у зв`язку з чим він був позбавлений часу та фізичної можливості скористатися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, зокрема звернутися за правовою допомогою, подати докази чи заявити клопотання. На підтвердження протиправності такої процедури позивач посилається на рішення Конституційного Суду України.
Крім того, позивач вказує на порушення відповідачем вимог статей 277-2 та 278 КУпАП, оскільки його не було повідомлено про розгляд справи не пізніше як за три доби та не було проведено належної підготовки до розгляду справи. Також позивач стверджує, що уповноваженою особою взагалі не складався протокол про адміністративне правопорушення та не відбиралися пояснення, а у оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення або незгода із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені. 
Позивач наголошує, що до оскаржуваної постанови не долучено жодних доказів, передбачених статтею 251 КУпАП, а тому вважає постанову такою, що винесена без достатніх доказів. З посиланням на ч.2 ст. 77 КАС України позивач зауважує, що обов`язок доказування правомірності оскаржуваного рішення покладається виключно на суб`єкта владних повноважень.
Відповідач Олександрійська міська рада позовні вимоги не визнала та надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що Олександрійська міська рада є неналежним відповідачем у справі. Зазначає, що оскаржувану постанову виносила Адміністративна комісія, утворена при виконавчому комітеті міської ради, при цьому міська рада та виконавчий комітет є окремими юридичними особами.
Щодо суті інкримінованого правопорушення та процедури його фіксації представник відповідача зазначив, що доводи позивача не відповідають дійсності. Відповідач вказує, що 01 квітня 2026 року уповноваженою особою — інспектором КП «Муніципальна безпека» — було складено протокол про адміністративне правопорушення, від підписання якого та надання пояснень позивач відмовився. Твердження позивача про неповідомлення його про розгляд справи за три доби спростовуються тим, що рекомендоване поштове відправлення із запрошенням на засідання комісії він особисто отримав 08 травня 2026 року, тобто завчасно. Крім того, у відзиві наголошено, що 20 травня 2026 року позивач був особисто присутній на засіданні адміністративної комісії, ознайомився зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, під власний підпис, а також заявив усне клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке комісія задовольнила. Проте під час ознайомлення позивач заявив, що оригінали матеріалів є його примірниками, забрав їх та самовільно залишив засідання, у зв`язку з чим комісією було подано заяву про вчинення злочину до органів Національної поліції. З огляду на це, відповідач вважає, що оскаржувана постанова повною мірою відповідає вимогам закону, а права позивача порушені не були.
Співвідповідач Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 травня 2026 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та надано позивачу строк для усунення недоліків. 05 червня 2026 року позивач на виконання вимог ухвали суду усунув зазначені недоліки, надавши квитанцію про сплату судового збору.
Ухвалою суду від 09 червня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у порядку ст 286 КАС. Зобов`язано відповідача у разі заперечення проти позову надати відзив разом з доказами, що підтверджують обставини, на яких він ґрунтується.
17 червня 2026 року від відповідача Олександрійської міської ради надійшов відзив на позовну заяву. 18 червня 2026 року представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У судовому засіданні 19 червня 2026 року судом, відповідно до частини третьої статті 48 КАС України та за згодою позивача, постановлено ухвалу про залучення до участі у справі як співвідповідача Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради. Відповідно до частини шостої статті 48 КАС України розгляд адміністративної справи було розпочато спочатку, а судове засідання відкладено на 26 червня 2026 року з метою надання новому учаснику справи часу для подання відзиву. 
22 червня 2026 року від представника відповідача Скляра Ю.А. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідачів. У поданому клопотанні зазначено, що оскільки Адміністративна комісія є колегіальним органом без статусу юридичної особи, подання нею окремого відзиву на позовну заяву не вбачається за доцільне, а всі заперечення щодо обґрунтованості позовних вимог ґрунтуються на доказах, які вже долучені до матеріалів справи разом із відзивом Олександрійської міської ради. 
У судовому засіданні 26 червня 2026 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Позивач зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнає, а суть звинувачень йому незрозуміла. Позивач пояснив, що вказана у оскаржуваній постанові мала архітектурна форма йому не належить. Її власницею є його знайома Колядова Лілія — особа з інвалідністю, інтереси якої він захищав та якій допомагав. Щодо подій 30 березня 2026 року (дати стверджуваного відповідачем вчинення правопорушення, вказаної у постанові) позивач підтвердив свою фізичну присутність біля вказаної тимчасової споруди. Водночас він пояснив, що жодних дій щодо розміщення чи встановлення цієї малої архітектурної форми не вчиняв, а разом зі своїм знайомим лише здійснював прибирання прилеглої території від сміття. За словами позивача, коли до нього підійшли інспектори муніципальної безпеки з претензіями, він запропонував їм долучитися до прибирання, після чого ті пішли. Позивач наголосив, що додані до матеріалів справи фотографії, на яких він перебуває на даху конструкції, зроблені не 30 березня, а 02 квітня 2026 року. У той день він прибув на місце події, щоб перешкодити примусовому демонтажу вказаної споруди за допомогою крана-маніпулятора, вимагав надати правові підстави для таких дій, заліз на дах МАФу та скинув троси кріплення, після чого був затриманий працівниками поліції. Щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення 01 квітня 2026 року позивач пояснив, що у цей день інспектори муніципальної безпеки дійсно підходили до нього за місцем його роботи у іншій торговій точці, що розташована поблизу. Проте, як стверджує позивач, бланк протоколу йому не пред`являвся, від його підписання він не відмовлявся, а розмова завершилася тим, що на його вимогу пред`явити службові посвідчення на відеокамеру інспектори покинули місце спілкування. Стосовно розгляду справи адміністративною комісією 20 травня 2026 року ОСОБА_1 підтвердив факт своєї явки на засідання за викликом та ознайомлення під розписку зі своїми процесуальними правами. Позивач пояснив, що вислухав роз`яснення своїх прав, зокрема і на правову допомогу, попросив надати йому матеріали справи для ознайомлення, отримав їх та покинув кабінет разом із цими документами, оскільки хотів з ними ознайомитися та підготуватися до розгляду. При цьому позивач не заперечував тієї обставини, що жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи він комісії не подавав і дозволу на винесення документів не питав.
Представники відповідачів Олександрійської міської ради та Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Відповідно до частини першої статті 205 КАС України їхня неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази
Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у сфері притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини.
Згідно з копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ОЛ № 003883 від 01 квітня 2026 року, складеного інспектором КП «Муніципальна безпека» Сурцевим Б.В., стосовно ОСОБА_1 , який зареєстрований як фізична особа-підприємець, 30 березня 2026 року о 15:30 було виявлено, що ОСОБА_1 на перехресті вулиць Ярмаркова та Григорія Усика (біля буд. 44 по вул. Ярмарковій) у м. Олександрії розмістив малу архітектурну форму без дозволу, виданого в установленому порядку, чим порушив п. 3.11.6 «Правил благоустрою та санітарного утримання території м. Олександрії, сел. Олександрійське, Пантаївка, с. Звенигородка, Марто-Іванівка», за що передбачена відповідальність за статтею 152 КУпАП.
У вказаному протоколі міститься відмітка посадової особи про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено права за статтями 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд справи відбудеться на засіданні адміністративної комісії за адресою: пр. Соборний, 59. У графах протоколу щодо пояснень особи, її підпису та отримання другого примірника містяться записи інспектора: «відмовився». Також у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «До протоколу додається» міститься власноручний запис інспектора: «фотофіксація».
На підтвердження обставин, зазначених у протоколі, відповідач надав суду фотографії, на яких зображено розміщення малої архітектурної форми на вулиці міста та Літвіна О.В., який перебував всередині і на даху цієї конструкції. Фотографії надані суду у формі сканованих у файл формату pdf роздруківок, які не містять метаданих щодо часу і обладнання за допомогою якого вони були зроблені.
Повноваження інспектора на складання протоколу підтверджуються дослідженими судом копією рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 14.03.2019 № 162, копією рішення Міської ради від 06.06.2012 № 623 та копією Статуту КП «Муніципальна безпека».
Зокрема, згідно з пунктом 1 рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 14.03.2019 № 162 та Додатком 1 до нього, інспекторів комунального підприємства «Муніципальна безпека Олександрійської міської ради» (за посадою) уповноважено складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені, у тому числі, статтею 152 КУпАП.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу V Статуту комунального підприємства «Муніципальна безпека Олександрійської міської ради», підприємство у сфері благоустрою має повноваження складати акти фіксації виявлених порушень та протоколи про адміністративні правопорушення на громадян та службових осіб суб`єктів господарювання, установ, організацій незалежно від форм власності відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 КУпАП.
Зі змісту копії рішення Олександрійської міської ради від 06.06.2012 № 623 встановлено, що вказаним рішенням затверджено Правила благоустрою та санітарного утримання території м. Олександрії, селищ Димитрове, Пантаївка, сіл Звенигородка, Марто-Іванівка. Відповідно до пункту 3.11.6 вказаних Правил, з метою забезпечення чистоти та порядку забороняється здійснювати будь-яке будівництво, у тому числі й павільйонів для торгівлі, розміщення малих архітектурних форм без дозволу, виданого в установленому порядку. 
Як вбачається зі Списку рекомендованих відправлень та роздруківки трекінгу відстеження поштових відправлень АТ «Укрпошта» за штрихкодовим ідентифікатором № RO67164183227, поштове відправлення із викликом (запрошенням) на засідання адміністративної комісії було направлено на адресу позивача та вручено йому особисто 08 травня 2026 року.
Згідно з копією Протоколу засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради № 123 від 20 травня 2026 року, на засіданні за присутності шести членів комісії розглядалися матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення № 003883 від 01.04.2026) відносно ОСОБА_1 за порушення, передбачене статтею 152 КУпАП, яке полягало у порушенні п. 3.11.6 «Правил благоустрою та санітарного утримання території м. Олександрії...». При цьому у графі вказаного протоколу засідання щодо документів, які розглядалися комісією, міститься запис: «Протокол про адміністративне правопорушення № 003883 від 01.04.2026». У протоколі містяться відмітки про те, що ОСОБА_1 на засідання адміністративної комісії з`явився та вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Також у документі зафіксовано, що за результатами розгляду справи комісією одноголосно прийнято рішення накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. Окрім цього, протокол містить запис про те, що постанову адміністративної комісії, порядок та строки її оскарження було оголошено. Документ засвідчений підписами голови та відповідального секретаря адміністративної комісії. 
До матеріалів справи долучено письмовий документ з назвою «Засідання адміністративної комісії 20.05.2026 року. Відповідно до ст. 268 КУпАП з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлений:». У вказаному документі, який оформлений у вигляді таблиці (відомості), у рядку під порядковим номером 3 значиться прізвище « ОСОБА_2 » та міститься власноручний підпис. 
Відповідно до копії заяви заступника голови адміністративної комісії Скляра Ю.А. від 20.05.2026 року про вчинення правопорушення, адресованої до органів Національної поліції, під час засідання комісії 20.05.2026 року о 14:00 у кабінеті № 203 виконавчого комітету ОСОБА_1 , після оголошення змісту складеного відносно нього адміністративного протоколу та доданих до нього документів, заявив усне клопотання про надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи. Отримавши матеріали адміністративної справи, ОСОБА_1 заявив, що адміністративний протокол разом з додатками є його примірником, забрав їх, відмовився повертати на прохання комісії та самовільно залишив засідання, пішовши у невідомому напрямку. У заяві також зазначено, що вказані дії ОСОБА_1 були зафіксовані на телефон. Просить вжити заходів реагування і притягнути ОСОБА_1 до відповідальності.
За результатами розгляду справи Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради винесено постанову № 123 від 20 травня 2026 року. Як вбачається з тексту постанови, суть адміністративного правопорушення полягає у тому, що ФОП ОСОБА_1 розмістив малу архітектурну форму без дозволу, виданого в установленому порядку, на перехресті вулиць Ярмаркова та Григорія Усика у м. Олександрії. Зі змісту резолютивної частини вказаної постанови встановлено, що комісія постановила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів (а саме порушено вимоги п. 3.11.6 «Правил благоустрою та санітарного утримання території м. Олександрії…»). У бланку постанови в розділі «Розписка» особистий підпис ОСОБА_1 про її одержання відсутній, натомість міститься рукописна відмітка про направлення документа рекомендованим поштовим відправленням 20.05.2026 року.

Норми права, які застосував суд
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За приписами статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо.
Згідно зі статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 3.11.6 Правил благоустрою та санітарного утримання території міста Олександрії, селищ Димитрове, Пантаївка, сіл Звенигородка, Марто-Іванівка, затверджених рішенням Олександрійської міської ради від 06 червня 2012 року № 623, з метою забезпечення чистоти та порядку забороняється здійснювати будь-яке будівництво, у тому числі й павільйонів для торгівлі, розміщення малих архітектурних форм без дозволу, виданого в установленому порядку.
Частиною першою і другою статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, передбачені статтею 152, мають право складати посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад.
Відповідно до статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші відомості, необхідні для вирішення справи. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, а також передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до статті 277-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді (органі, посадовою особою), в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Згідно зі статтею 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання, чи належить до його компетенції розгляд даної справи та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Відповідно до частини першої статті 218 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 152 цього Кодексу.
Статтею 281 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення ведеться протокол, в якому зазначаються дата і місце засідання, найменування і склад органу, який розглядає справу, зміст справи, що розглядається, відомості про явку осіб, які беруть участь у справі; пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду; документи і речові докази, досліджені при розгляді справи; відомості про оголошення прийнятої постанови і роз`яснення порядку та строків її оскарження. Протокол засідання колегіального органу підписується головуючим на засіданні і секретарем цього органу.
За приписами статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до Рішення КСУ від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Доведення «поза розумним сумнівом» означає, що позиція представлена суб`єктом владних повноважень, має бути доведена таким чином, щоб у «розумної (розсудливої) людини» не лишилося «розумного сумніву» що особа винна.
За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Мотивована оцінка і висновки суду
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з таких міркувань.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено належними і допустимими доказами.
Як встановлено судом згідно з оскаржуваної постановою, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП був висновок адміністративної комісії про порушення ним вимог п. 3.11.6 «Правил благоустрою та санітарного утримання території м. Олександрії...», а саме — здійснення ним розміщення малої архітектурної форми без дозволу.
Суд зазначає, що об`єктивна сторона інкримінованого позивачу правопорушення полягає виключно в активних діях із розміщення (встановлення) тимчасової споруди без дозволу, виданого в установленому порядку. Натомість, дії з прибирання прилеглої території біля такої споруди або перебування всередині чи на даху конструкції з метою перешкоджання її демонтажу іншими особами не утворюють складу правопорушення у вигляді її «розміщення».
Оцінюючи надані відповідачем докази на підтвердження факту розміщення позивачем МАФу, суд враховує наступне. На підтвердження обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідач надав суду роздруківки фотографій, на яких зображено малу архітектурну форму та позивача ОСОБА_1 , який перебуває всередині та на даху цієї конструкції. Тобто, на вказаних фотоматеріалах зафіксовано лише перебування позивача всередині та на даху конструкції, що саме по собі не доводить факту здійснення ним дій із її встановлення (розміщення) 30 березня 2026 року. Крім того, вказані фотографії надані суду у формі сканованих у файл формату pdf роздруківок, які не містять технічних метаданих щодо дати, часу та обладнання, за допомогою якого вони були зроблені. Інших достатніх і достовірних доказів, за допомогою яких можливо встановити дати цих фотографій, у матеріалах справи немає. За таких обставин ці фотографії не спростовують послідовних пояснень позивача про те, що на даху і всередині МАФу він перебував саме 02 квітня 2026 року, тобто вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення від 1 квітня 2026 року, з метою перешкоджання його демонтажу. На фотографіях не зафіксовано обставини саме розміщення (встановлення) МАФу. Будь-яких інших доказів (відеозаписів, показань свідків, документів тощо), які б достовірно підтверджували факт встановлення МАФу саме позивачем, матеріали справи не містять.
Крім того, суд звертає увагу на недоліки процедури дослідження доказів колегіальним органом - адміністративною комісією. Згідно зі статтею 251 КУпАП показання технічних приладів та засобів фотозйомки є самостійним джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 281 КУпАП, у протоколі засідання колегіального органу обов`язково зазначаються документи і речові докази, досліджені при розгляді справи. Водночас, як вбачається з копії Протоколу засідання адміністративної комісії № 123 від 20.05.2026 року, у графі щодо досліджених доказів міститься запис лише про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, і не зазначено жодних відомостей про безпосереднє дослідження комісією фотографій як окремого доказу. Такий недолік оформлення матеріалів справи вказує на неповноту з`ясування обставин комісією.
Надаючи оцінку іншим доводам позивача, суд зазначає наступне. Суд відхиляє доводи позивача про незаконність винесення постанови «безпосередньо на місці вчинення» із посиланням на Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року. Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено 01.04.2026 року, а оскаржувану постанову винесено 20.05.2026 року колегіальним органом у спеціально відведеному приміщенні, що повністю відповідає процедурі та виключає порушення, роз`ясненій у вказаному Рішенні КСУ щодо розгляду справ «на дорозі». Суд також не бере до уваги твердження позивача про позбавлення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. З матеріалів справи вбачається, що позивач був належним чином повідомлений про засідання (поштове відправлення отримано 08.05.2026 року), був присутній на засіданні комісії 20.05.2026 року, де власноруч підписав розписку про ознайомлення з правами. Обставини подальшого самовільного залишення позивачем засідання з матеріалами справи без заявлення клопотань про відкладення розгляду не свідчать про порушення його права на захист з боку комісії.
Водночас, суд наголошує, що встановлена судом безпідставність вказаних вище процесуальних доводів позивача не нівелює того факту, що відповідачем об`єктивно не доведено наявності саме у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, тобто дій з розміщення МАФу.
Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Кобець проти України», «Бочаров проти України»), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Доведення має випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Оскільки доказова база відповідача містить вказані вище недоліки та не спростовує послідовних пояснень позивача, у суду залишаються обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 , які суд тлумачить на користь позивача.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП. Отже, оскаржувана постанова є протиправною, підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення — закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП та пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України.

Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
З матеріалів справи вбачається, що під час звернення до суду з цим позовом позивачем після залишення позовної заяви без руху було сплачено судовий збір у розмірі 665,60 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією від 05.06.2026 року.
У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у справі, які складаються із судового збору у вказаному розмірі, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Зважаючи на те, що належним відповідачем, рішення якого оскаржується у справі, є Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради, яка є колегіальним органом без статусу юридичної особи та функціонує у складі Виконавчого комітету Олександрійської міської ради, стягнення судового збору слід здійснити за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради, із зазначенням ідентифікаційного коду Виконавчого комітету Олександрійської міської ради (код ЄДРПОУ 04055209), який є юридичною особою, у складі якого функціонує комісія.
Доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу або інших судових витрат позивач суду не надав, тому суд такі витрати не розподіляє.
Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради та Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради № 123 від 20 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 152 КУпАП на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради (код ЄДРПОУ 04055209, 28000, Україна, Кіровоградська обл., місто Олександрія(з), проспект Соборний, будинок 59) на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач: Олександрійська міська рада, адреса місцезнаходження: 28000, Кіровоградська обл., м. Олександрія, пр. Соборний, 59, код ЄДРПОУ 33423535;
відповідач: Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради, адреса місцезнаходження: 28000, Кіровоградська обл., м. Олександрія, пр. Соборний, 59 , код ЄДРПОУ Виконавчого комітету Олександрійської міської ради, у складі якої функціонує комісія: 04055209.
Повне рішення складено 26 червня 2026 року.

Суддя       Орловський В.В.