г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/1489/26
Номер провадження 2/213/1274/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Попова В.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/1489/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.
29 серпня 2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено електронний договір №551148-КС-002 про надання кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 10 000,00 грн. зі сплатою відсотків. Відповідач належним чином не виконує умови договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 33900,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 10000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах – 16900,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 5000,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією – 2000,00 грн., яку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» просить стягнути з відповідача та судовий збір. 

Процесуальні дії у справі.
31 березня 2026 року позов надійшов до суду через підсистему "Електронний суд".
09 квітня 2026 року судом отримана інформація про реєстрацію місця проживання відповідача.
10 квітня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
21 квітня 2026 року судом отримані витребувані докази.
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. 
Враховуючи, що відповідач відзив не подав, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом.
29 серпня 2025 року між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та ОСОБА_1 укладено електронний договір №551148-КС-002 про надання кредиту, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти на умовах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку, передбаченому договором. 
Сума кредиту – 10 000,00 грн; строк кредитування – 24 тижні; стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована, комісія за видачу кредиту – 2 000,00 грн, строк дії договору: до 13 лютого 2026 року.
Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8912. 
Кредитні кошти перераховані ОСОБА_1 на платіжну картку НОМЕР_1 , емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»,29 серпня 2025 року в сумі 10 000,00 грн.
Відповідач у порушення вимог кредитного договору свої зобов`язання щодо виконання належним чином взятих на себе зобов`язань за цим договором не виконав, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом та процентами. 
Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованість станом на 13.03.2026 становить 33900,00 грн, що складається із: тіло кредиту – 10000,00 грн, проценти – 16900,00 грн, проценти, нараховані у порядку ст. 625 ЦК України – 5000,00 грн, комісія – 2000,00 грн. 
Доказів, які б спростовували розмір заборгованості за кредитом, відповідачем суду не надано.

Зміст спірних правовідносин.
Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Норми права, які застосовує суд.
Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Частина 2 статті 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII законодавець залишив за кредитодавцем можливість встановлення комісії під час укладення кредитних договорів.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до пункту 6 частини 1 цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Висновок суду.
Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення з відповідачем кредитного договору та порушення ним взятих на себе зобов`язань. 
Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований.
Суд враховує, що позивачем доведений факт досягнення сторонами домовленості за кредитним договором про сплату відповідачем відсотків за користування кредитом та комісії, з якими відповідач погодилася.
Відповідачем наявність заборгованості за кредитом не спростовано, виписки з особового рахунку та свого контррозрахунку не надано.
Таким чином, позивачем доведено порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.
Тому вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією підлягають задоволенню.
Щодо заявленої вимоги про стягнення процентів у порядку ст. 625 ЦК України суд зазначає, що стягнення процентів у порядку ч.2 ст.625 ЦК України у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону.
З огляду на викладене позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 900,00 грн, з яких: тіло кредиту – 10 000,00 грн, проценти – 16 900,00 грн, комісія – 2 000,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 269,71 грн. (85,25%).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 76-81, 89, 95, 137, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованість за договором №551148-КС-002 про надання кредиту від 29 серпня 2025 року в розмірі 28 900 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп., з яких: тіло кредиту – 10 000,00 грн, проценти – 16 900,00 грн, комісія – 2 000,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 269,71 грн. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, код ЄДРПОУ 41084239. 
Відповідач – ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 16 червня 2026 року.

Головуючий суддя В.В. Попов