ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2026 року	справа № 380/24183/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, –

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 із вимогою визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка оформлена довідкою від 03.10.2025 № 2025-1003-1516-5718-0.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.10.2025 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі розпорядження від 19.09.2025 № 12769/7 з метою проходження медичного огляду та оформлення військово-облікових документів. За результатами медичного огляду позаштатною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо позивача прийнято постанову, оформлену довідкою від 03.10.2025 № 2025-1003-1516-5718-0, якою на підставі статті 23в графи ІІ Розкладу хвороб з діагнозом «G55.1 Радикулопатія L5-S1 зліва з незначним порушенням функції хребта» його визнано придатним до військової служби. Позивач вважає вказану постанову протиправною, оскільки медичний огляд проведено формально та поверхнево, ВЛК не врахувала наявні в нього хронічні захворювання хребта та раніше перенесені травми, які підтверджуються медичною документацією, зокрема: висновком лікаря-нейрохірурга від 16.10.2023, протоколом магнітно-резонансної томографії від 12.10.2023, протоколом комп`ютерної томографії від 06.10.2023, оглядами лікаря-невропатолога від 29.09.2023 та 11.10.2023. Зазначає, що в позивача діагностовано задні екструзії міжхребцевих дисків L1-L2, L2-L3, L3-L4, L4-L5, L5-S1, килу міжхребцевого диску L4-L5 з міграцією секвестру каудально та компресійно-ішемічний корінцевий синдром L5 зліва. Окрім цього, у 2019 році він переніс травму з консолідованим переломом правої плечової кістки з подальшим оперативним лікуванням (БІОС, видалення пластини у 2021 році), мав встановлену групу інвалідності. Стверджує, що в порушення глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України його не оглянуто всіма передбаченими лікарями-спеціалістами належним чином, не надано можливості пред`явити медичну документацію щодо перенесених захворювань і травм, що зумовлює неповноту та необ`єктивність медичного огляду.
Ухвалою від 15.12.2025 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.
Ухвалою судді від 18.12.2025 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
25.02.2026 до суду надійшли додаткові пояснення у справі від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 - Паньків Н.В., у яких відповідач заперечує проти позову. Зазначено, що позивач 03.10.2025 пройшов медичний огляд позаштатною ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 за скеруванням від 03.10.2025 № 5072241, картка обстеження та медичного огляду оформлена належним чином, інформацію щодо стану здоров`я позивач надав у повному обсязі (особистий підпис у п. 10 картки). Відповідач посилається на правові позиції Верховного Суду (постанови від 26.02.2025 у справах № 240/13173/22 та № 600/3273/22-а, від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16) щодо обмеженості повноважень адміністративного суду перевіряти лише дотримання процедури прийняття постанови ВЛК. Просить у задоволенні позову відмовити повністю, а також стверджує, що позивач не дотримався процедури досудового оскарження постанови ВЛК, що є самостійною підставою для відмови у позові.
26.02.2026 від представника позивача надійшло клопотання про повернення зазначених додаткових пояснень відповідача без розгляду, оскільки вони подані поза межами строку, встановленого судом для подання відзиву, без обґрунтування поважності причин пропуску строку та без заяви про його поновлення.
Розглянувши клопотання представника позивача, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Згідно з частиною першою статті 261 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно з частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною п`ятою статті 159 КАС України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним. Ухвал у справі про надання відповідачу дозволу на подання додаткових пояснень суд не постановляв.
Подані відповідачем 25.02.2026 «Додаткові пояснення у справі» за змістом є відзивом на позовну заяву (містять заперечення проти позову та правове обґрунтування цих заперечень), поданим зі значним пропуском встановленого судом 15-денного строку, без клопотання про поновлення такого строку та без обґрунтування поважних причин його пропуску. Водночас, з огляду на принципи змагальності сторін, рівності учасників судового процесу та з метою повного і всебічного розгляду справи, суд вважає за можливе врахувати викладені у вказаному документі доводи відповідача в межах оцінки правомірності оскаржуваної постанови ВЛК, не визнаючи водночас за відповідачем процесуальних переваг, зумовлених несвоєчасним поданням відзиву. За таких обставин, суд відхиляє клопотання представника позивача.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів станом на 02.10.2025 ОСОБА_1 перебував у категорії обліку «Не військовозобов`язаний», виключений з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі пункту 6 частини п`ятої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (особа, раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину).
Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.09.2025 № 12769/7, надісланим за місцем роботи позивача (СО «УКРНАФТА БУРІННЯ» ПАТ «УКРНАФТА»), забезпечено явку молодшого сержанта ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 03.10.2025 о 10.00 год за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проходження медичного огляду та оформлення військово-облікових документів.
03.10.2025 за направленням № 5072241, виданим начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_2 , позивача направлено до КНП «Дрогобицька міська поліклініка» Дрогобицької міської ради (м. Дрогобич, вул. Січових Стрільців, 22) для проходження ВЛК з метою визначення придатності до військової служби.
У той самий день - 03.10.2025 - заповнено картку обстеження та медичного огляду позивача (форма згідно з додатком 13 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України). У картці зазначено результати загальних аналізів крові та сечі (від 03.10.2025), серологічного аналізу крові на ВІЛ, антиген до вірусу гепатиту В (HBsAg), антитіла до вірусу гепатиту С (anti-HCV), реакції мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном (RW) - від 03.10.2025, флюорографії органів грудної клітки - від 03.10.2025, а також підписи лікарів-спеціалістів (терапевта, хірурга, невропатолога, офтальмолога, отоларинголога, дерматовенеролога, психіатра, стоматолога) з відповідними висновками.
У висновку лікаря-терапевта від 03.10.2025 зазначено: «Згідно даних з ЕСОЗ за мед.даними на двері з приводу 1х. Гіпотензивних препаратів не приймав. ШИ-тип... Со-тонів чітких, з акцентом АТ 140/90... ЕКГ-ритм синусовий, правильний, ЧСС-93. ЕОС: горизонтальна. Висновок: здоровий. Стаття 23в, графа II. Придатний». У висновку лікаря-невропатолога від 03.10.2025 № 1162 зазначено: «Скарги: на печіння (компресія крижів) Z(L5). Анамнез: травма 20 років. Кінцівки активовано. Дані об`єктивного дослідження: рефлекси S=D, чутливість збережена, симптом Ласега (-). Анізокор хвостка лімфи. Висновок: Радикулопатія L5-S1 зліва з незначним порушенням функції хребта. На підставі статті 23в графи II Розкладу хвороб визнаний придатним до військової служби».
За результатами медичного огляду 03.10.2025 позаштатною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 у складі: голови ВЛК ОСОБА_3 , членів ВЛК ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та секретаря Чайківської Х.М. прийнято постанову, оформлену довідкою № 2025-1003-1516-5718-0 від 03.10.2025, якою позивачу встановлено діагноз «G55.1, Радикулопатія L5-S1 зліва з незначним порушенням функції хребта» та на підставі статті 23в графи ІІ Розкладу хвороб, граф 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 ТДВ визнано його придатним до військової служби.
06.10.2025 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів зафіксовано постанову ВЛК від 03.10.2025 «Придатний», а також зняття позивача з військового обліку у категорії «не військовозобов`язаний» з підставою «військовослужбовці», що свідчить про його зарахування до особового складу військового формування.
Не погоджуючись з постановою ВЛК, представник позивача звернулась 15.10.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з адвокатським запитом № 20/25-зп, в якому, серед іншого, просила надати належним чином завірену копію довідки ВЛК та пояснити, чому при проходженні ВЛК не було взято до уваги перенесені раніше травми та наявні захворювання позивача. Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.10.2025 № 14471 та листом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.11.2025 № 1155/8/6535, наданим у відповідь на скаргу представника позивача від 29.10.2025 № 33/25, у наданні копії медичних документів та витягів з картки обстеження відмовлено з посиланням на лікарську таємницю (стаття 40 Основ законодавства України про охорону здоров`я, стаття 286 ЦК України).
Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд керується наступним.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань - на організацію і штати воєнного часу.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022, затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX, в Україні оголошено загальну мобілізацію, термін якої неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до частини десятої статті 2 цього ж Закону та з метою якісного проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402), зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800.
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 встановлено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії та є обов`язковими до виконання.
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (додаток 3).
Главою 3 розділу ІІ Положення № 402 урегульовано порядок медичного огляду військовозобов`язаних. Зокрема, пунктом 3.2 цієї глави визначено, що кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.
Цією ж нормою встановлено, що лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.
Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.
У разі коли лікарям ВЛК ТЦК та СП важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється лікарем - членом ВЛК на амбулаторне або стаціонарне обстеження з подальшим оглядом ВЛК ТЦК та СП, з унесенням відповідного запису про направлення до ЕСОЗ.
Щодо доводів відповідача про незастосування позивачем досудового порядку оскарження постанови ВЛК як самостійної підстави для відмови у задоволенні позову суд зазначає таке.
Главою 3 розділу І Положення № 402 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 18.08.2023 № 490) урегульовано порядок подання та розгляду звернень штатними ВЛК, який передбачає можливість оскарження постанов позаштатних ВЛК (зокрема, ВЛК при районних (міських) ТЦК та СП) до штатних ВЛК за інстанційністю. Водночас зазначеним Положенням передбачено й альтернативне право особи на оскарження постанов ВЛК у судовому порядку (підпункти 2.3.5, 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення № 402).
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Водночас Конституція України не передбачає обов`язкового досудового порядку врегулювання спору в правовідносинах, пов`язаних з оскарженням постанов ВЛК.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
З огляду на наведене, недотримання позивачем порядку досудового оскарження постанови ВЛК до штатної ВЛК само по собі не позбавляє його права на безпосереднє судове оскарження такої постанови, а відтак не може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Доводи відповідача у цій частині суд відхиляє та переходить до розгляду спору по суті.
Визначаючи межі судового контролю у спорах, що виникають з приводу оскарження постанов військово-лікарських комісій, суд бере до уваги усталену та послідовну практику Верховного Суду, відповідно до якої у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку діям лікарів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі. Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності, обмеженої придатності або непридатності до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК (постанови Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 806/526/16, від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, від 30.11.2021 у справі № 826/17175/18, від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16, від 26.02.2025 у справах № 240/13173/22 та № 600/3273/22-а).
Як неодноразово наголошував Верховний Суд, у спорах щодо оскарження постанов ВЛК адміністративний суд позбавлений процесуальної можливості підміняти медичні висновки лікарів-спеціалістів власною оцінкою стану здоров`я позивача, давати кваліфікацію його захворюванням та визначати ступінь придатності до військової служби. Суд також не вправі надавати юридичну оцінку правильності обрання конкретної статті Розкладу хвороб для оцінки придатності особи до військової служби, оскільки таке обрання здійснюється лікарями ВЛК на підставі їх спеціальних знань. Предметом судового контролю у таких справах є виключно перевірка дотримання ВЛК встановленої Положенням № 402 процедури прийняття оскаржуваної постанови, тобто перевірка того, чи прийнято постанову компетентним складом ВЛК, у передбачений нормативно-правовими актами спосіб і з дотриманням процедурних вимог.
Перевіряючи дотримання Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 процедури прийняття оскаржуваної постанови, суд встановив наступне.
З наявних у матеріалах справи доказів - направлення від 03.10.2025 № 5072241, картки обстеження та медичного огляду позивача (форма згідно з додатком 13 до Положення № 402), висновків лікарів-спеціалістів від 03.10.2025, довідки ВЛК № 2025-1003-1516-5718-0 - вбачається, що позивача оглянуто всіма передбаченими абзацом першим пункту 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 лікарями-спеціалістами, а саме: терапевтом, хірургом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, дерматовенерологом та стоматологом. Кожен із зазначених лікарів-спеціалістів зробив відповідний запис у картці обстеження та медичного огляду, який засвідчений його підписом.
Перед оглядом позивача 03.10.2025 проведено передбачені абзацом другим пункту 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 лабораторні та інструментальні дослідження, а саме: загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HBsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакцію мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном (RW); проведено флюорографію органів грудної клітки та ЕКГ. Результати зазначених досліджень відображені у відповідних розділах картки обстеження та медичного огляду позивача.
Постанова ВЛК прийнята колегіально правомочним складом - у складі голови ВЛК Волощака Р.І., членів ВЛК Слаби М.М., Курман О.В. та секретаря Чайківської Х.М., що відповідає вимогам пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402. Постанова оформлена довідкою ВЛК встановленої форми (№ 2025-1003-1516-5718-0 від 03.10.2025), у якій зазначено встановлений позивачу діагноз, статтю Розкладу хвороб, на підставі якої здійснено оцінку придатності, а також висновок про придатність позивача до військової служби.
Суд також враховує, що у пункті 10 картки обстеження та медичного огляду позивач власноруч засвідчив своїм підписом факт надання членам ВЛК інформації про стан свого здоров`я в повному обсязі. Тим самим позивач підтвердив, що в межах процедури медичного огляду йому забезпечено реальну можливість надати членам ВЛК наявну медичну документацію, в тому числі висновки магнітно-резонансної та комп`ютерної томографії від жовтня 2023 року, висновок лікаря-нейрохірурга від 16.10.2023 та виписки з медичної картки стаціонарного хворого щодо перенесеної у 2019 році травми.
За змістом абзаців п`ятого - сьомого пункту 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 обов`язок з надання членам ВЛК медичної карти амбулаторного хворого за формою № 025/о та виписок з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо нормативно покладено саме на військовозобов`язаного, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ. У свою чергу лікарі - члени ВЛК зобов`язані ознайомитися з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний.
З огляду на засвідчення позивачем у пункті 10 картки факту надання інформації про стан здоров`я в повному обсязі та з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів того, що позивач під час проходження медичного огляду 03.10.2025 надав членам ВЛК зазначену вище медичну документацію 2019-2023 років або клопотав про її врахування, а лікарі - члени ВЛК відмовилися з нею ознайомитися, суд доходить висновку, що недослідження ВЛК зазначених документів не може бути поставлено у провину відповідачу та не свідчить про порушення ним процедури медичного огляду.
Доводи позивача про те, що члени ВЛК не врахували висновки магнітно-резонансної та комп`ютерної томографії жовтня 2023 року, висновок лікаря-нейрохірурга від 16.10.2023, а також відомості про перенесену у 2019 році травму та раніше встановлену групу інвалідності, належними та допустимими доказами не підтверджені. У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до ВЛК з відповідними документами під час медичного огляду 03.10.2025 чи в попередній період, у зв`язку з чим відсутні підстави стверджувати, що лікарі - члени ВЛК протиправно проігнорували надану їм медичну документацію.
Суд також враховує, що лікарем-невропатологом ВЛК встановлено позивачу діагноз «Радикулопатія L5-S1 зліва з незначним порушенням функції хребта», що в цілому корелює з даними попередніх досліджень позивача та свідчить про те, що під час медичного огляду стан хребта позивача оцінювався лікарем-спеціалістом відповідного профілю. Оцінка ж того, чи правильно обрана лікарем-невропатологом стаття 23в графи ІІ Розкладу хвороб для кваліфікації наявної у позивача патології хребта і чи відповідає вона дійсному обсягу ураження міжхребцевих дисків, виходить за межі повноважень адміністративного суду, оскільки потребує спеціальних знань у галузі медицини та фактично передбачає перевірку правильності медичного діагнозу і обраного коду МКХ-10, що належить до виключної дискреції ВЛК.
Доводи позивача про те, що ВЛК не направила його на додаткове амбулаторне (стаціонарне) обстеження, суд також відхиляє. Відповідно до абзацу сьомого пункту 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 направлення на амбулаторне або стаціонарне обстеження здійснюється лікарем - членом ВЛК лише у разі, коли йому важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного. Зазначене питання належить до дискреційних повноважень лікаря - члена ВЛК; обов`язок направлення на додаткове обстеження виникає виключно за наявності у самого лікаря обґрунтованих сумнівів щодо можливості визначення стану здоров`я особи на підставі вже проведеного огляду та досліджень. У цій справі лікарі - члени ВЛК за результатами огляду позивача 03.10.2025 не визнали за необхідне направляти його на додаткове обстеження, що є реалізацією наданих їм дискреційних повноважень.
Щодо доводів позивача про відсутність у картці обстеження відомостей про проведення біохімічного аналізу крові, дослідження крові на цукор та вимірювання внутрішньоочного тиску суд зазначає таке. Абзацом другим пункту 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 проведення зазначених досліджень для всіх військовозобов`язаних не передбачено; вимір внутрішньоочного тиску та дослідження крові на цукор є обов`язковими для осіб старших 40 років. Водночас за змістом частини третьої абзацу другого пункту 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 інші дослідження (зокрема, біохімічний аналіз крові з визначенням рівня глюкози, білірубіну, АЛТ та загального білка) проводяться за медичними показаннями, наявність яких визначається лікарями-спеціалістами на підставі результатів огляду. Сама по собі відсутність відмітки у відповідних графах картки за відсутності у матеріалах справи доказів того, що зазначені дослідження були необхідними, але не проведені, не може свідчити про порушення ВЛК процедури медичного огляду, що має істотний характер та могло вплинути на правомірність прийнятої постанови. Доказів істотного порушення процедури огляду, яке вплинуло чи могло вплинути на висновок ВЛК про придатність позивача до військової служби, позивачем суду не надано.
Аналізуючи матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що медичний огляд позивача 03.10.2025 проведено повноважним складом позаштатної ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , з оглядом усіма передбаченими пунктом 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 лікарями-спеціалістами, з проведенням обов`язкових лабораторних та інструментальних досліджень, з оформленням картки обстеження та винесенням постанови у формі, передбаченій Положенням № 402. Істотних порушень процедури прийняття оскаржуваної постанови ВЛК, які могли б вплинути на її правомірність, у ході розгляду справи не встановлено.
Доводи позивача фактично зводяться до незгоди зі встановленим ВЛК діагнозом та обраною статтею Розкладу хвороб, тобто до оспорювання змістовної (медичної) складової оскаржуваної постанови. Натомість, як зазначено вище, оцінка правильності медичних висновків ВЛК, повноти проведеної лікарями-спеціалістами клінічної оцінки, обрання статті Розкладу хвороб та визначення ступеня придатності особи до військової служби належить до дискреційних повноважень військово-лікарської комісії, а суд позбавлений повноважень підміняти такі висновки власною оцінкою.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши оскаржувану постанову ВЛК на відповідність наведеним критеріям у межах, окреслених предметом судового контролю у спорах про оскарження постанов ВЛК, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята уповноваженим суб`єктом владних повноважень, у межах та у спосіб, передбачені Положенням № 402, з дотриманням встановленої процедури медичного огляду, на підставі результатів огляду позивача лікарями-спеціалістами та з урахуванням наданої ним при заповненні картки обстеження інформації про стан здоров`я.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас зазначений обов`язок не звільняє позивача від обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, зокрема - обставини істотного порушення ВЛК процедури проведення медичного огляду. 
Належних та допустимих доказів того, що під час медичного огляду 03.10.2025 позивач звертався до членів ВЛК з медичною документацією щодо перенесених захворювань і травм, а лікарі - члени ВЛК протиправно відмовилися з нею ознайомитися, або що ВЛК було допущено інші істотні порушення процедури, які могли вплинути на правомірність прийнятої постанови, позивачем суду не надано.
Європейський суд з прав людини у пункті 53 рішення від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України» (заява № 377/02) зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може бути обмеженим, зокрема щодо умов прийнятності скарги; межі судового контролю можуть бути визначені законом з огляду на природу спірних правовідносин і характер повноважень відповідного органу влади. Обмеження повноважень суду щодо перевірки медичних висновків ВЛК зумовлене необхідністю спеціальних знань у медичній галузі та відповідає легітимній меті - забезпеченню функціонування системи військово-лікарської експертизи в умовах загальної мобілізації.
З огляду на сукупність встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформленої довідкою від 03.10.2025 № 2025-1003-1516-5718-0, а відтак - про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов переконання про наявність підстав для відмови у задоволенні позову повністю.
В силу приписів статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 2, 8– 10, 14, 72– 79, 90, 139, 159, 162, 241– 246, 250, 261, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.