ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 "28" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 504/5042/23	
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,
секретар судового засідання Шпак І.А., 
за участю представників учасників справи:
від позивача: Соколов Д.С., 
від відповідача 1: Корчагін П.М.,
від відповідача 2: Корчагін Ю.П.,
від відповідача 3: не з`явився,
від третьої особи: Корчагін П.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮГ-РЕЗЕРВ” до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів – Фермерського господарства “Соти”, про стягнення заборгованості за договорами поруки солідарно, 
зазначає наступне:
Товариство з обмеженою відповідальністю “ЮГ-РЕЗЕРВ” (надалі – ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ”, Позивач) у листопаді 2023 року звернулось із позовною заявою до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовною заявою про солідарне стягнення з ОСОБА_1 (надалі – ОСОБА_1 , Відповідач 1), ОСОБА_2 (надалі – ОСОБА_2 , Відповідач 2) та ОСОБА_3 (надалі – ОСОБА_3 , Відповідач 3) 625996,86 грн заборгованості.
Обґрунтовуючи підстави звернення із позовом до суду посилається на те, що між ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” та Фермерським господарством “СОТИ” укладено 14.08.2018 договір поставки № 522/08-19, у зв`язку із невиконанням останнім взятих на себе зобов`язань рішенням Господарського суду Одеської області від 15.12.2022 у справі № 916/3961/21 стягнуто на користь Позивача 625996,86 грн заборгованості.
Поряд із наведеним, 15.08.2019 між ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено окремі договори поруки №№ 15/19/1, 15/19/3 та 15/19/2 відповідно, за якими останні поручились на виконання Фермерським господарством “СОТИ” взятих на себе за укладеним 14.08.2018 договором поставки № 522/08-19 зобов`язань.
З огляду на те, що станом на час звернення із позовом до суду Фермерським господарством “СОТИ” зобов`язання не виконано, в тому числі в процесі примусового виконання рішення суду, ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” просить солідарно стягнути з поручителів 625996,86 грн заборгованості.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.11.2023 позовній заяві ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” присвоєно єдиний унікальний номер судової справи – 504/5042/23.
Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.06.2024 у справі № 504/5042/23 заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю “ЮГ-РЕЗЕРВ” вимоги задоволено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 20.05.2025 заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.06.2024 у справі № 504/5042/23 в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” заборгованості за договором поруки у розмірі 625996,86 грн скасовано та провадження у цій справі закрито. Роз`яснено, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.06.2025 передано справу № 504/5042/23 до Господарського суду Одеської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 18.07.2025 визначено суддю Гута С.Ф. для подальшого розгляду справи № 504/5042/23.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.07.2025 суддею Гутом С.Ф. прийнято справу за позовом ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до розгляду та відкрито провадження у справі № 504/5042/23, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21 серпня 2025 року.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.08.2025 відкладено підготовче засідання на 09 вересня 2025 року.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2025 відкладено підготовче засідання на 18 вересня 2025 року.
У той же час, 09.09.2025 до господарського суду надійшла ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.08.2025 у справі № 504/5042/23 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою одного із відповідачів та витребування у Господарського суду Одеської області матеріалів справи. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.09.2025 зупинено провадження у справі № 504/5042/23 до повернення матеріалів справи з суду касаційної інстанції та в цей же день матеріали справи надіслано до Верховного Суду. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2025 заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.06.2024, постанову Одеського апеляційного суду від 20.05.2025 та ухвалу Одеського апеляційного суду від 25.06.2025 у справі № 504/5042/23 скасовано; провадження у цивільній справі № 504/5042/23 за позовом ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості закрито; роз`яснено ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ”, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду і протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови може звернутись до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.01.2026 заяву ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено та справу № 504/5042/23 передано до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.
28 січня 2026 року матеріали справи № 504/5042/23 надійшли до Господарського суду Одеської області.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2026 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19 лютого 2026 року.
19 лютого 2026 року ОСОБА_2 реалізовано право на подачу відзиву на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. 
Обґрунтовуючи підстави, які суд має врахувати при ухваленні рішення, посилається на наступне. 
Договір поставки № 552/08-19, укладений 14.08.2019 між ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” та Фермерським господарством “СОТИ”, передбачає поставку товару в строк до 01.08.2020, що в контексті укладених 15.08.2019 договорів поруки № 15/19/1, 15/19/2 та 15/19/3 та приписів частини 4 статті 559 ЦК України, свідчить про порушення трирічного строку на звернення із позовом до суду, адже позовна заява надійшла до суду у листопаді 2023 року.
Зазначає, що не підписував договір поруки (від 15.09.2019 № 15/19/3), зазначає про наявність підстав вважати, що договір неукладений (нікчемний). Просить призначити почеркознавчу експертизу для встановлення факту наявності підпису на договорі (заявляє відповідне клопотання).
Додатково просить поновити строк для подачі відзиву на позовну заяву, посилаючись на необхідності отримання постанови Верховного Суду у справі задля формулювання позиції.
19 лютого 2026 року ОСОБА_1 реалізовано право на подачу відзиву на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. 
Договір поставки № 552/08-19, укладений 14.08.2019 між ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” та Фермерським господарством “СОТИ”, передбачає поставку товару в строк до 01.08.2020, що в контексті укладених 15.08.2019 договорів поруки № 15/19/1, 15/19/2 та 15/19/3 та приписів частини 4 статті 559 ЦК України, свідчить про порушення трирічного строку на звернення із позовом до суду, адже позовна заява надійшла до суду у листопаді 2023 року.
Додатково просить поновити строк для подачі відзиву на позовну заяву, посилаючись на необхідності отримання постанови Верховного Суду у справі задля формулювання позиції.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.02.2026 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 05 березня 2026 року.
26 лютого 2026 року ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” представлено відповідь на відзив, в якій зазначає про відсутність правових підстав стверджувати про пропуск трирічного строку звернення із позовом до поручителів, оскільки пункт 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України продовжив строк звернення із позовом до поручителів (статті 559 ЦК України) на період введеного карантину; про відсутність підстав для призначення судової експертизи.
05 березня 2026 року ОСОБА_2 представлено заперечення на відповідь на відзив, в яких підтримує позицію стосовно необхідності призначення у справі судової експертизи, посилаючись на те, що не підписував договір поруки; зазначає, що Відповідачі не виступають солідарними поручителями один за одного.
Заявляє про залучення до участі у справі третьою особою Фермерського господарства “Соти”.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2026 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів – Фермерського господарства “Соти” (надалі – ФГ “Соти”, Третя особа); відкладено підготовче засідання на 12.03.2026; запропоновано ОСОБА_2 надати оформлену у відповідності до вимог статті 88 ГПК України заяву свідка стосовного того, що підпис на договорі поруки № 15/19/3 від 15.08.2019 виконано не ним, а також з`явитись в наступне судове засідання задля відбору підписів; запропоновано ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” надати суду для огляду в порядку частини 6 статті 91 ГПК України оригінали договору поруки №15/19/1, 15/19/3 та 15/19/2 укладених із Відповідачами.
В автоматизованій системі діловодства Господарського суду Одеської області наявна інформація про зареєстрований у кожного із Відповідачів електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.
11 березня 2026 року ФГ “Соти” представлено клопотання про відкладення розгляду справи.
Призначене на 12.02.2026 підготовче засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. 
16 березня 2026 року ОСОБА_1 представлено клопотання про витребування доказів – оригіналу договору поруки від 14.08.2019 № 552/08-19.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.03.2026 призначено розгляд справи на 31 березня 2026 року.
30 березня 2026 року ФГ “Соти” представлено письмові пояснення, в яких зазначає, що не мало можливості брати участь в процесі розгляду справи № 916/3961/21 через запроваджений карантин; договір поставки № 552/08-19 не містив в собі пункту 5.5 (штраф 15%), а оскільки договір не був прошитий, Позивачем замінено відповідну сторінку; сума боргу є необґрунтованою; запроваджений карантин не позбавляв можливості ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” звернутись із позовом до суду, як приклад справа № 916/3961/21; ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” навмисно не залучало поручителів при розгляді справи № 916/3961/21; звернення із позовом до суд через три роки після ухвалення рішення у справі № 916/3961/21 задля використання рішення як штучного доказу, що може свідчити про зловживання процесуальними правами; те, що гарантійний лист ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ”, на який останній посилається як на переривання або продовження строків, може свідчити про зміну строку виконання зобов`язання, що є підставою для припинення поруки (частина 1 статті 559 ЦК України).
30 березня 2026 року ФГ “Соти” представлено клопотання про призначення судово-технічної експертизи документа задля вирішення питання, чи становить договір поставки від 14.08.2019 № 552/08-19 єдиний цілісний документ; чи виготовлені (надруковані) перша та друга сторінки договору за допомогою одного і того ж друкувального пристрою (принтера); чи відповідає час нанесення тексту на першій сторінці часу нанесення підписів та печаток на третій сторінці Договору.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.03.2026 відкладено підготовче засідання на 07 квітня 2026 року.
03 квітня 2026 року ОСОБА_1 представлено клопотання про призначення судово-технічної експертизи документа задля вирішення питання, чи становить договір поставки від 14.08.2019 № 552/08-19 єдиний цілісний документ; чи виготовлені (надруковані) перша та друга сторінки договору за допомогою одного і того ж друкувального пристрою (принтера); чи відповідає час нанесення тексту на першій сторінці часу нанесення підписів та печаток на третій сторінці Договору.
У підготовчому засіданні 07.04.2026 судом оглянуто оригінали документів, на витребуванні яких наполягали Відповідача, та повернуто їх ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” (відпала права підстава для розгляду та задоволення клопотання Відповідачів про витребування оригіналів документів для огляду).
Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.04.2026 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки суд вважає, що заявником не доведено необхідність призначення експертизи. Судом запропоновано надати заявку свідка, котра передбачає повідомлення про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень, а також безпосередньо з`явитись для відбору зразків підпису, без яких неможливо здійснити проведення почеркознавчої експертизи, між тим заявником відповідних дій не здійснено.
Так само суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для призначення у справі судово-технічної експертизи документа (договір поставки від 14.08.2019 № 552/08-19). В межах справи № 916/3961/21 судом надано оцінку укладеного правочину, в тому числі щодо спірного пункту, відтак відсутні підстави для призначення судово-технічної експертизи документу. Окрім того, договір поставки не є підставою позову в частині визначення суми заборгованості, на відміну від рішення суду у справі № 916/3961/21.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.04.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21 квітня 2026 року.
07 квітня 2026 року ФГ “Соти” представлено заяву про відвід судді.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.04.2026 визнано заяву ФГ “Соти” про відвід судді необґрунтованою та передано на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.04.2026 (суддя Желєзна С.П.) відмовлено ФГ “Соти” у задоволенні заяви про відвід судді Гута С.Ф. від розгляду справи.
09 квітня 2026 року ОСОБА_1 представлено заяву про відвід судді.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.04.2026 визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді необґрунтованою та передано на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.04.2026 (суддя Сулімовська М.Б.) відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Гута С.Ф. від розгляду справи.
16 квітня 2026 року ОСОБА_2 представлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили ухвалою Верховного Суду за результатами розгляду заяви про роз`яснення судового рішення.
Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.04.2026 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, оскільки встановлено опублікування в Єдиному державному реєстрі судових рішень постановленої 16.04.2026 Верховним Судом ухвали у справі № 504/5042/23 про повернення заяви про роз`яснення судового рішення.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.04.2026 відкладено розгляд справи на 12 травня 2026 року.
08 червня 206 року ОСОБА_1 представлено додаткові письмові пояснення, в яких зазначає про відсутність преюдиційного значення рішення у справі № 916/3961/21, у зв`язку із різним суб`єктним складом учасників справи; гарантійний лист ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” від 16.12.2020 № 192/1 свідчить про зміну строку виконання основного зобов`язання без погодження із поручителями, що свідчить про припинення договору поруки; зловживання ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” правом на звернення із позовом до суду, у зв`язку із незалученням співвідповідачем у справі № 916/3961/21.
11 травня 2026 року ОСОБА_2 представлено додаткові письмові пояснення, в яких зазначає про відсутність преюдиційного значення рішення у справі № 916/3961/21, у зв`язку із різним суб`єктним складом учасників справи; гарантійний лист ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” від 16.12.2020 № 192/1 свідчить про зміну строку виконання основного зобов`язання без погодження із поручителями, що свідчить про припинення договору поруки; зловживання ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” правом на звернення із позовом до суду, у зв`язку із незалученням співвідповідачем у справі № 916/3961/21. Просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.05.2026 відкладено розгляд справи на 19 травня 2026 року.
Призначене на 19.05.2026 судове засідання не відбулось у зв`язку із оголошенням системою цивільної оборони у місті Одесі та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.05.2026 призначено розгляд справи на 28 травня 2026 року.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Кузнецов та інші проти Російської Федерації” зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи “Серявін та інші проти України”, “Проніна проти України”), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
В свою чергу, частиною 3 статті 2 ГПК України встановлено, що одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Відповідно до положень статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Згідно із приписами статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку “розумності строку” розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Європейський суд щодо тлумачення положення “розумний строк” в рішенні у справі “Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства” роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Кузнецов та інші проти Російської Федерації” зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи “Серявін та інші проти України”, “Проніна проти України”), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи вищенаведене, з метою дотримання принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності учасників справи перед законом та судом, враховуючи важливість справи для її учасників, розгляд справи здійснено господарським судом в межах розумного строку з метою надання можливості учасникам справи реалізувати наявні процесуальні права шляхом подачі як заяв по суті справи і письмових пояснень, так і виступу із промовами.
Представник Корчагіної О.М. в засідання суду не з`являвся.
Частиною 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Приписи частин 4 та 5 статті 6 ГПК України визначають, що Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Пунктом 42 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 із змінами, передбачено, що засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету. У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.
В свою чергу, пункт 37 Положення визначає, що підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.
У випадку, якщо особа (учасник справи) зареєструвала свій Електронний кабінет, електронна форма вручення їй судових рішень є обов`язковою та пріоритетною щодо письмової форми вручення, яка, на відміну від електронної форми, може бути реалізована судом у зазначеному випадку лише за окремою заявою учасника справи.
Саме така правова позиція суду касаційної інстанції викладена в ухвалах Верховного Суду від 06.03.2023 у справі № 916/3104/21 та від 17.05.2023 у справі № 910/15120/20.
Приписами частини 4 статті 120 ГПК України передбачено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Враховуючи наявність сформованих автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідок про завчасну доставку до електронного кабінету Корчагіної О.М. (РНОКПП: НОМЕР_1 ) підсистемою “Електронний суд” Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в автоматичному режимі постановлених у справі ухвал, остання належним чином повідомлена про судове провадження та призначені засідання, відтак неявка її представника не перешкоджає розгляду справи.
В процесі розгляду справи представник ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (директор ФГ “Соти”) натомість заперечували проти заявлених позовних вимог та наполягав на відмові у задоволенні позову.
В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. 
28 травня 2026 року в судовому засіданні судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення, повідомлено, що повний текст рішення буде складено 08 червня 2026 року.
Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:
14 серпня 2019 року між ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” (Покупець) та ФГ “Соти” (Постачальник) укладено договір поставки № 552/08-19 (Договір поставки), умовами пункту 1.1 якого передбачено, що Постачальник зобов`язується поставити й передати у власність, а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити сільськогосподарську продукцію: ріпак 1-го класу врожаю 2020 року, код товару згідно з УКТ ЗЕД 1205 (Товар) на умовах, передбачених даним Договором.
Загальна кількість Товару складає 62,500 (шістдесят дві метричні тони п`ятсот кілограм) +/-10% за вибором Покупця. Зазначена кількість може змінюватися за згодою Сторін з оформленням відповідної Додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною даного Договору. Остаточна кількість Товару визначається у видатковій накладній, яка підписується кожною зі Сторін (пункт 2.1).
Ціна Товару складає 6666,67 грн за 1 метричну тонну, крім того ПДВ 1333,33 грн, разом з ПДВ 8000,00 грн (пункт 3.1).
Загальна вартість Товару з ПДВ становить: 500000,00 грн (п`ятсот тисяч гривень) +/-10% (пункт 3.2).
Оплата вартості поставленого Товару здійснюється безготівково в національній валюті України – гривні, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, на умовах передплати в розмірі 100% на підставі виставленого рахунку з обов`язковим наданням всіх оригіналів документів, що зазначені у п. 4.3. та п. 8.11. даного Договору (пункт 3.3).
Постачальник здійснює поставку Товару в повному обсязі на умовах DАТ згідно з Правилами «Інкотермс-2010», за адресою: ТОВ «ТІС-ЗЕРНО», порт Южний, 16 причал в строк до 01 серпня 2020 року (пункт 4.1).
За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторона, винна в такому невиконанні або неналежному виконанні, відшкодовує іншій Стороні заподіяні збитки, незалежно від сплати встановлених цим Договором штрафних санкцій (пункт 5.1).
Постачальник несе відповідальність за подання неточної інформації при поставці Товару, та зокрема зобов`язаний у разі неподання такої інформації, або подання недостовірної інформації, відшкодувати Покупцю усі завдані збитки (пункт 5.2).
У випадку порушення Постачальником строків постачання Товару, він сплачує Покупцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на дату такого прострочення, від суми непоставленого Товару за кожний день прострочення (пункт 5.4).
За непостачання Товару більш ніж на 5 (п`ять) календарних днів, Постачальник зобов`язаний додатково сплатити Покупцеві штраф у розмірі 15 % від суми непоставленого Товару. Постачальник сплачує штраф протягом трьох днів з моменту отримання відповідної вимоги (пункт 5.5).
Якщо після закінчення строку поставки Товару Постачальник не виконав свої зобов`язання за цим Договором повністю або частково, Покупець, що здійснив попередню оплату, має право вимагати повернення грошових коштів у сумі непоставленого (недопоставленого) Товару, а Постачальник зобов`язаний на письмову вимогу Покупця протягом двох банківських днів повернути зазначені кошти (пункт 5.7).
Договір вступає в силу від дати його підписання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань, що випливають з даного Договору (пункт 8.1).
Представлена копія Договору поставки містить залишені представники підписи та скріплена печатками контрагентів.
15 серпня 2019 року між ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” (Покупець) та ФГ “Соти” (Постачальник) укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поставки, якою додано пункт 3.7 до Договору – «Ціна Товару визначається в українських гривнях, з урахуванням еквіваленту до долару США по курсу НБУ. Станом на дату укладання цієї Додаткової угоди офіційний курс гривні до долару США складає: 25.1461. При збільшенні курсу НБУ на день поставки Товару, Сторони погоджують проведення перерахунку ціни Товару відповідно курсу гривні до долару США, за вибором Покупця, шляхом підписання Протоколу погодження ціни протягом одного робочого дня після повідомлення про перерахунок» та викладено пункт 3.8 у новій редакції: «Ціна Товару може бути змінена в зв`язку зі зміною ринкової ціни Товару на дату поставки».
15 серпня 2019 року між ОСОБА_1 (Поручитель) та ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” (Кредитор) та ФГ “Соти” (Боржник) укладено договір поруки № 15/19/1 (Договір поруки № 1), умовами пункту 1.1 якого передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання ФГ “Соти”, код ЄДРПОУ 33976497, своїх обов`язків за договором поставки № 552/08-19 від 14.08.2019, який укладено між Кредитором та Боржником.
Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником свого обов`язку в повному обсязі та підтверджує, що він ознайомлений із змістом договору поставки № 552/08-19 від 14.08.2019 (пункт 1.2).
Договір поставки № 552/08-19 від 14.08.2019 передбачає виконання зобов`язання щодо поставки ріпаку 1-го класу врожаю 2020 року обумовленої якості, в обумовленій кількості та за обумовленою ціною Боржником до 01 серпня 2020 року на загальну суму 500000,00 грн (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок) з ПДВ (пункт 1.3).
У разі порушення Боржником зобов`язань, забезпечених порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (пункт 2.1).
Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (пункт 2.2).
Боржник, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, повинен негайно повідомити про це Поручителя (пункт 2.3).
У разі невиконання Боржником зобов`язань за договором поставки № 552/08-19 від 14.08.2019, Кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань до Поручителя протягом 1 (одного) робочого дня з моменту такого невиконання (пункт 2.4).
У разі одержання вимоги Кредитора відповідно до п. 2.4. цього Договору, Поручитель зобов`язаний повідомити про це Боржника (пункт 2.5).
Поручитель зобов`язується виконати свої зобов`язання відповідно до цього Договору не пізніше 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Кредитора (пункт 2.6).
Після повного виконання Поручителем зобов`язання Боржника, забезпеченого порукою, Кредитор зобов`язується передати Поручителю документи, що підтверджують такі обов`язки Боржника (пункт 2.7).
У випадку порушення Договору, Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України (пункт 3.1).
Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору (пункт 3.2).
Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до моменту повного виконання зобов`язань за договором поставки № 552/08-19 від 14.08.2019 або на підставах, визначених ст. 559 Цивільного кодексу України (пункт 4.1).
Усі правовідносини, що виникають з цього Договору або пов`язані із ним, у тому числі пов`язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього Договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення Договору, регламентуються цим Договором та відповідними нормами чинного законодавства України, а також звичаями ділового обороту, які застосовуються до таких правовідносин на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості (пункт 5.1).
Цей Договір складений при повному розумінні Сторонами його умов та термінології українською мовою у трьох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу (пункт 5.4).
Представлена копія Договору поруки № 1 містить залишені представники Кредитора, Поручителя та Боржника, а також скріплена печатками Кредитора та Боржника.
15 серпня 2019 року між ОСОБА_3 (Поручитель) та ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” (Кредитор) та ФГ “Соти” (Боржник) укладено договір поруки № 15/19/2 (Договір поруки № 2), умовами пункту 1.1 якого передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання ФГ “Соти”, код ЄДРПОУ 33976497, своїх обов`язків за договором поставки № 552/08-19 від 14.08.2019, який укладено між Кредитором та Боржником.
Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником свого обов`язку в повному обсязі та підтверджує, що він ознайомлений із змістом договору поставки № 552/08-19 від 14.08.2019 (пункт 1.2).
Договір поставки № 552/08-19 від 14.08.2019 передбачає виконання зобов`язання щодо поставки ріпаку 1-го класу врожаю 2020 року обумовленої якості, в обумовленій кількості та за обумовленою ціною Боржником до 01 серпня 2020 року на загальну суму 500000,00 грн (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок) з ПДВ (пункт 1.3).
У разі порушення Боржником зобов`язань, забезпечених порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (пункт 2.1).
Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (пункт 2.2).
Боржник, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, повинен негайно повідомити про це Поручителя (пункт 2.3).
У разі невиконання Боржником зобов`язань за договором поставки № 552/08-19 від 14.08.2019, Кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань до Поручителя протягом 1 (одного) робочого дня з моменту такого невиконання (пункт 2.4).
У разі одержання вимоги Кредитора відповідно до п. 2.4. цього Договору, Поручитель зобов`язаний повідомити про це Боржника (пункт 2.5).
Поручитель зобов`язується виконати свої зобов`язання відповідно до цього Договору не пізніше 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Кредитора (пункт 2.6).
Після повного виконання Поручителем зобов`язання Боржника, забезпеченого порукою, Кредитор зобов`язується передати Поручителю документи, що підтверджують такі обов`язки Боржника (пункт 2.7).
У випадку порушення Договору, Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України (пункт 3.1).
Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору (пункт 3.2).
Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до моменту повного виконання зобов`язань за договором поставки № 552/08-19 від 14.08.2019 або на підставах, визначених ст. 559 Цивільного кодексу України (пункт 4.1).
Усі правовідносини, що виникають з цього Договору або пов`язані із ним, у тому числі пов`язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього Договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення Договору, регламентуються цим Договором та відповідними нормами чинного законодавства України, а також звичаями ділового обороту, які застосовуються до таких правовідносин на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості (пункт 5.1).
Цей Договір складений при повному розумінні Сторонами його умов та термінології українською мовою у трьох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу (пункт 5.4).
Представлена копія Договору поруки № 1 містить залишені представники Кредитора, Поручителя та Боржника, а також скріплена печатками Кредитора та Боржника.
15 серпня 2019 року між ОСОБА_2 (Поручитель) та ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” (Кредитор) та ФГ “Соти” (Боржник) укладено договір поруки № 15/19/3 (Договір поруки № 3), умовами пункту 1.1 якого передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання ФГ “Соти”, код ЄДРПОУ 33976497, своїх обов`язків за договором поставки № 552/08-19 від 14.08.2019, який укладено між Кредитором та Боржником.
Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником свого обов`язку в повному обсязі та підтверджує, що він ознайомлений із змістом договору поставки № 552/08-19 від 14.08.2019 (пункт 1.2).
Договір поставки № 552/08-19 від 14.08.2019 передбачає виконання зобов`язання щодо поставки ріпаку 1-го класу врожаю 2020 року обумовленої якості, в обумовленій кількості та за обумовленою ціною Боржником до 01 серпня 2020 року на загальну суму 500000,00 грн (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок) з ПДВ (пункт 1.3).
У разі порушення Боржником зобов`язань, забезпечених порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (пункт 2.1).
Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (пункт 2.2).
Боржник, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, повинен негайно повідомити про це Поручителя (пункт 2.3).
У разі невиконання Боржником зобов`язань за договором поставки № 552/08-19 від 14.08.2019, Кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань до Поручителя протягом 1 (одного) робочого дня з моменту такого невиконання (пункт 2.4).
У разі одержання вимоги Кредитора відповідно до п. 2.4. цього Договору, Поручитель зобов`язаний повідомити про це Боржника (пункт 2.5).
Поручитель зобов`язується виконати свої зобов`язання відповідно до цього Договору не пізніше 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Кредитора (пункт 2.6).
Після повного виконання Поручителем зобов`язання Боржника, забезпеченого порукою, Кредитор зобов`язується передати Поручителю документи, що підтверджують такі обов`язки Боржника (пункт 2.7).
У випадку порушення Договору, Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України (пункт 3.1).
Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору (пункт 3.2).
Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до моменту повного виконання зобов`язань за договором поставки № 552/08-19 від 14.08.2019 або на підставах, визначених ст. 559 Цивільного кодексу України (пункт 4.1).
Усі правовідносини, що виникають з цього Договору або пов`язані із ним, у тому числі пов`язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього Договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення Договору, регламентуються цим Договором та відповідними нормами чинного законодавства України, а також звичаями ділового обороту, які застосовуються до таких правовідносин на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості (пункт 5.1).
Цей Договір складений при повному розумінні Сторонами його умов та термінології українською мовою у трьох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу (пункт 5.4).
Представлена копія Договору поруки № 3 містить залишені представники Кредитора, Поручителя та Боржника, а також скріплена печатками Кредитора та Боржника.
15 серпня 2019 року ФГ “Соти” (Боржник) видано ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” (Кредитор) товарну аграрну розписку, відповідно до пункту 1 якої Розписка встановлює безумовне зобов`язання Боржника здійснити поставку сільськогосподарської продукції, якість, кількість, місце та строки поставки якої визначені цією розпискою, згідно договору поставки № 552/08-19, укладеного 14 серпня 2019 року між ФГ “Соти” та Кредитором за цією Розпискою, ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ”.
Розписка встановлює безумовне зобов`язання Боржника за Розпискою здійснити поставку ріпаку 1- го класу врожаю 2020 року у кількості 62,500 т (шістдесят дві метричні тони п`ятсот кілограм) до першого серпня дві тисячі двадцятого року (пункт 2).
Умови та місце поставки: DАТ (поставка на термінал) згідно з Правилами «Інкотермс-2010», за адресою: ТОВ «ТІС-ЗЕРНО», порт Южний, 16 причал (пункт 5).
Кредитор та Боржник за взаємною згодою оцінюють цю Розписку в 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок), виходячи з чого для бухгалтерського та податкового обліку вартість ріпаку 1-го класу, що буде передаватися на її виконання становитиме: 1 тонна ріпаку 1-го класу = 8 000,00 (вісім тисяч) гривень (з ПДВ) (пункт 10).
Товарну аграрну розписку посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О. 15.08.2019 та зареєстровано в реєстрі за № 741.
Також представлено витяг з реєстру аграрних розписок, відповідно до якого товарну аграрну розписку складеному 15.08.2020 між Боржником – ФГ “Соти” та Кредитором – ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” зареєстровано в реєстрі під № 2190
16 серпня 2019 року ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” переказано ФГ “Соти” 500000,00 грн із призначенням платежу «Оплата за ріпак врожаю 2020 року згідно договору № 552/08-19 від 14.08.2019 року, у т.ч. ПДВ 20% - 83333.33 грн» (відповідно до платіжного доручення ПАТ «БАНК ВОСТОК» від 16.08.2019 № 11887)/аналогічне відображено у виписці по банківському рахунку ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ”.
16 грудня 2020 року ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” видано ФГ “Соти” гарантійний лист № 192/1, в якому посилається на те, що не буде користуватись правом звернення за аграрною розпискою № 2190, зареєстрованою 15.08.2019, щодо зобов`язання ФГ “Соти” здійснити поставку сільськогосподарської продукції, визначеної аграрною розпискою № 2190, згідно Договору поставки від 15.08.2019 № 552/08-19, раніше ніж в строк до 15 серпня 2021 року.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.12.2022 у справі № 916/3691/21 стягнуто з ФГ “Соти” (Код ЄДРПОУ 33976487) на користь ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” (Код ЄДРПОУ 31502667) заборгованість у розмірі 500000,00 грн, пеню у розмірі 30342,69 грн, штраф у розмірі 75000,00 грн та 3% річних у розмірі 20654,17 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 9389,95 грн.
29 березня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71420999 щодо примусового виконання наказу від 06.03.2023, виданого Господарського судом Одеської області у справі № 916/3961/21, про стягнення з ФГ “Соти” (Код ЄДРПОУ 33976487) на користь ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” (Код ЄДРПОУ 31502667) заборгованість у розмірі 500000,00 грн, пеню у розмірі 30342,69 грн, штраф у розмірі 75000,00 грн та 3% річних у розмірі 20654,17 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 9389,95 грн.
Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:
У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Правочин, різновидом якого є договори – основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. 
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. 
При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. 
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Приписами статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частинами 1 та 2 статті 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до частини 1 статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина 1 статті 662 ЦК України).
Відповідно ж до частини 1 статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (частина 1 статті 664 ЦК України).
Приписами статті 693 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (частина 1). Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (частина 2). На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (частина 3).
Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” та ФГ “Соти” виникли цивільно-правові взаємовідносини на підставі укладеного 14.08.2019 Договору поставки № 552/08-19. В свою чергу, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поручились перед ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” за належне виконання ФГ “Соти” взятих на себе за укладеним Договором поставки зобов`язання, уклавши 15.08.2019 Договори поруки №№ 1-3.
Умови Договору поставки передбачають, що загальна вартість Товару з ПДВ становить: 500000,00 грн (п`ятсот тисяч гривень) +/-10% (пункт 3.2).
В свою чергу, Постачальник здійснює поставку Товару в повному обсязі на умовах DАТ згідно з Правилами «Інкотермс-2010», за адресою: ТОВ «ТІС-ЗЕРНО», порт Южний, 16 причал в строк до 01 серпня 2020 року (пункт 4.1).
Вже 16.08.2019 ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” переказано ФГ “Соти” 500000,00 грн в межах виконання взятих на себе зобов`язань за укладеним Договором поставки.
Станом як на час звернення ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” із позовом до суду, так і ухвалення рішення у справі, ані Відповідачами, ані ФГ “Соти” не представлено до матеріалів справи доказів поставки ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” обумовленого Договором поставки Товару, відтак суд позбавлений можливості встановлення факту виконання ФГ “Соти” взятих на себе за укладеним Договором поставки зобов`язань.
Окрім того, як зазначалось, рішенням Господарського суду Одеської області від 15.12.2022 у справі № 916/3691/21 стягнуто з ФГ “Соти” (Код ЄДРПОУ 33976487) на користь ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” (Код ЄДРПОУ 31502667) заборгованість у розмірі 500000,00 грн, пеню у розмірі 30342,69 грн, штраф у розмірі 75000,00 грн та 3% річних у розмірі 20654,17 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 9389,95 грн.
Відповідно до опублікованого в Єдиному державному реєстрі судових рішень та представленої копії рішення суду у справі № 916/3961/21, предметом позову у справі було стягнення з ФГ “Соти” на користь ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” заборгованості у зв`язку із відсутністю своєчасної та остаточної поставки товару в межах укладеного 14.08.2019 Договору поставки № 552/08-19.
Судом у справі № 916/3691/21 встановлено факт укладення 14.08.2019 Договору поставки № 552/08-19, здійснення 16.08.2019 переказу ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” коштів ФГ “Соти” у розмірі 500000,00 грн, відсутність поставки ФГ “Соти” оплаченого Товару.
Встановлено наявність правових підстав для стягнення з ФГ “Соти” (Код ЄДРПОУ 33976487) на користь ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” (Код ЄДРПОУ 31502667) заборгованість у розмірі 500000,00 грн, а також нарахованих: пені у розмірі 30342,69 грн, штрафу у розмірі 75000,00 грн та 3% річних у розмірі 20654,17 грн / сукупний розмір 625996,86 грн.
Приписи частини 4 статті 75 ГПК України передбачають, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4). Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (частина 5).
В процесі розгляду даної справи ОСОБА_1 та Корчагін Ю.П. посилались на відсутність преюдиційних фактів, встановлених у судовому рішенні у справі № 916/3691/21, у зв`язку із різним складом учасників справи.
У той же час, судом встановлено, що з боку ФГ “Соти” Договір поставки укладав та підписував Корчагін П.М. (обіймає посаду директора фермерського господарства). В процесі розгляду ціїє справи Відповідачами не спростовано ані факту укладення Договору поставки, ані факту отримання коштів від ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ”, ані факту відсутності своєчасної та остаточної поставки товару ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ”.
Відтак, суд доходить до висновку, що ухвалюючи рішення у справі № 916/3961/21 судом встановлено факт порушення ФГ “Соти” взятих на себе за укладеним 14.08.2019 Договором поставки № 552/08-19 зобов`язань в частині своєчасної та остаточної поставки попередньо оплаченого ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” товару, у зв`язку із чим стягнуто з першого на користь другого вартість оплаченого товару та нараховані штрафні санкції.
Окрім того, приписи статті 129-1 Конституції України імперативно встановлюють, що судове рішення є обов`язковим до виконання. 
Відповідачами не представлено, а судом не встановлено скасування судом апеляційної інстанції (Південно-західним апеляційним господарським судом) рішення у справі № 916/3961/21, відтак останнє є обов`язковим до виконання ФГ “Соти”.
За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує такого зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.
З аналізу глави 50 ЦК України, яка врегульовує питання припинення зобов`язання, слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Схожих висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 64 постанови від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 (провадження 12-302гс18) та у пункті 69 постанови від 11.06.2026 у справі № 754/511/23.
Відтак, суд доходить до висновку, що ані Відповідачами, ані ФГ “Соти” не представлено доказів виконання останнім взятих на себе за укладеним 14.08.2019 Договором поставки № 552/08-19 зобов`язань в частині своєчасної та остаточної поставки оплаченого ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ”; в межах справи № 916/3961/21 встановлено аналогічний факт, окрім того, у зв`язку із відсутністю своєчасної та остаточної поставки товару стягнуто з Постачальника на користь Покупця як суму попередньої оплати, так і нараховані штрафні санкції.
Досліджений судом гарантійний лист ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” від 16.12.2020 № 192/1 не передбачає зміну строку виконання ФГ “Соти” зобов`язання за укладеним Договором поставки (пункт 4.1 – поставка до 01.08.2020), а передбачає умови того, що наслідки порушення останнім зобов`язань підлягають застосуванню після настання певної дати.
Відтак, суд доходить до висновку про відсутність волевиявлення ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” в частині зміни (збільшення) ФГ “Соти” строків виконання зобов`язання із поставки товару, аніж до 01 серпня 2020 року.
Окрім того приписи статті 626 ЦК України передбачають волевиявлення обох сторін правочину, котре відсутнє в даному випадку.
Приписами частини 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частинами 1 та 2 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина 1). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина 2). Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (частина 3).
Приписами статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання (частина 1). Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем (частина 2). Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу (частина 3). 
Як встановлено судом, 15.08.2019 між ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 15/19/1, між ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” та ОСОБА_3 – Договір поруки № 15/19/2 та між ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” та ОСОБА_2 – Договір поруки № 15/19/3.
Умови досліджених судом Договорів поруки передбачають, що кожен із Поручителів (окремо) поручається перед Кредитором за виконання ФГ “Соти”, код ЄДРПОУ 33976497, своїх обов`язків за договором поставки № 552/08-19 від 14.08.2019, який укладено між ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” та ФГ “Соти”.
Договір поставки № 552/08-19 від 14.08.2019 передбачає виконання зобов`язання щодо поставки ріпаку 1-го класу врожаю 2020 року обумовленої якості, в обумовленій кількості та за обумовленою ціною Боржником до 01 серпня 2020 року на загальну суму 500000,00 грн (п`ятсот тисяч гривень 00 копійок) з ПДВ (пункт 1.3).
У разі порушення Боржником зобов`язань, забезпечених порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (пункт 2.1).
Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (пункт 2.2).
Договори поруки вважаються укладеними і набирають чинності з моменту їх підписання Сторонами та діють до моменту повного виконання зобов`язань за договором поставки № 552/08-19 від 14.08.2019 або на підставах, визначених ст. 559 Цивільного кодексу України (пункт 4.1).
Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов`язання, виникає кілька самостійних зобов`язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов`язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є. Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов`язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).
Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.
Схожа правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 у справі № 415/2542/15-ц, а також аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 01.03.2017 у справі № 6-923цс16, у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 905/2475/15, від 24.01.2018 у справі № 907/425/16.
Якщо боржник має декілька поручителів, і укладено окремі договори поруки, то кредитор стягує борг з кожного поручителя окремо враховуючи правосуб`єктність за відповідним видом судочинства (постанова Верховного Суду України від 01.03.2017 у справі № 6-923цс16).
Суд зауважує, що наведене також встановлено пунктом 4.1.4. Постанови Пленуму ВГСУ від 24.11.2014 № 1 “Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів”, яким зазначено, що: “Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (частина 3 статті 554 Цивільного кодексу України). Ця норма не може бути застосована до правовідносин, що виникли з декількох договорів поруки, оскільки поручителі не несуть солідарної відповідальності один перед одним, якщо інше не передбачено договором, і таку поруку не можна вважати їхньою спільною. Таким чином, порука кількох осіб може бути визначена як спільна у разі укладення договору поруки декількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов`язання. Лише у такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).”
Як зазначалось, строк виконання ФГ “Соти” зобов`язання за укладеним Договором поставки до 01 серпня 2020 року.
В свою чергу, приписи частини 4 статті 559 ЦК України, на яку посилаються сторони у Договорах поруки, передбачають, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
Відтак, оскільки Договір поставки передбачає строк виконання зобов`язання із поставки товару в строк до 01.08.2020, за приписами частини 4 статті 559 ЦК України у кредитора є право звернутись із позовом до поручителів до суду протягом трьох років з дня настання строку виконання основного зобов`язання (до 31.07.2023).
Так, ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” представлено позовну заяву до Комінтернівського районного суду Одеської області у листопаді 2023 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.
Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України доповнено пунктом 7 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232,269,322,324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Також доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 “Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2” припинено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року.
Надалі Законом України від 08.11.2023 № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30 січня 2024 року.
Приписи частини 1 статті 263 ЦК України визначають, що перебіг позовної давності зупиняється у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини.
Згідно зі статтею 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відповідно ж до частини 2 статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 травня 2024 року у справі № 760/30077/19 дійшла таких висновків, що у разі закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України (за наявності заяви позивача про направлення справи для продовження розгляду за встановленою юрисдикцією) розгляд такої справи не закінчується, а може бути продовженим компетентним судом, за результатом якого і буде здійснено розподіл судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
Відтак, оскільки станом на момент пред`явлення ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” позову у справі приписи законодавства України передбачали продовження строків, встановлених статтею 559 ЦК України, спочатку на період введеного встановленого карантину, а після на період запровадженого воєнного стану, суд доходить до висновку, що ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” не пропущено строк звернення із позовом до суду. Відповідно відсутні правові підстави стверджувати про припинення поруки Відповідачів за укладеними Договорами Поруки та про застосування наслідків спливу строку позовної давності. 
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 25.01.2023 у справі № 504/3770/15, із посиланням на постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.08.2022 у справі № 1519/2-5034/11, зазначено, оскільки статтею 530 ЦК України не передбачено, у який спосіб та в якій формі повинна бути заявлена вимога кредитора до боржника, отже, звернення особи щодо повернення боргу з позовною заявою до боржника є одним із варіантів вимоги в розумінні частини другої статті 530 ЦК України.
Відповідно до принципу диспозитивності господарського судочинства, закріпленого у статті 14 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Диспозитивність – це один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача.
Разом із цим надміру формалізований підхід до заявлених позовних вимог суперечить завданню цивільного судочинства, яким відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Якщо позивач заявляє вимогу, яка за належної інтерпретації може ефективно захистити його порушене право, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань, оскільки це призведе до необхідності повторного звернення позивача до суду за захистом його прав (які за наведених умов могли бути ефективно захищені), що не відповідатиме принципам верховенства права та процесуальної економії (див. mutatis mutandis висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в пунктах 117-118 постанови від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20); пункти 8.42-8.48 постанови Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 10.04.2024 у справі № 496/1059/18.
Відтак, оскільки судом встановлено факт того, що розмір заборгованості ФГ “Соти” підтверджена судовим рішення у справі № 916/3961/21 за наслідками розгляд справи про стягнення заборгованості за порушення зобов`язання із своєчасної поставки товару на підставі Договору поставки після отримання передоплати, Відповідачами котрі є Поручителями за належне виконання ФГ “Соти” зобов`язань із своєчасної та остаточної поставки товару не підтвердженого виконання відповідного зобов`язання, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення заявленої заборгованості із Відповідачів як Поручителів.
У той же час, запропонована редакція позовної вимоги як солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості не відповідає встановленим судом нормам законодавства, оскільки Відповідачі не є солідраними боржниками один перед одним, відтак вважає, наявними правові підстави для задоволення позовних вимог у наступній редакції:
«Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” 625996,86 грн заборгованості.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” 625996,86 грн заборгованості.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 на користь ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” 625996,86 грн заборгованості».
Приписи законодавства України не забороняють Кредитору звертатися із окремим позовом до Боржника, а після до Поручителів, відтак судом не встановлено зловживання ТОВ “ЮГ-РЕЗЕРВ” правом звернення із позовом суду за захистом порушених прав.
Суд залишає без правої оцінки позицію Відповідачів стосовно неможливості приймати участь при розгляді справи № 916/3961/21, оскільки кожна особа реалізує наявні права на власний розсуд.
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам – учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
У рішенні від 03.01.2018 “Віктор Назаренко проти України” (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції “справедливого судового розгляду” у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають “справедливого балансу” між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі “Беер проти Австрії” (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).
Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, без урахування зменшення розміру неустойки.
Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241
Господарського процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮГ-РЕЗЕРВ” до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів – Фермерського господарства “Соти”, про стягнення заборгованості за договорами поруки солідарно задовольнити.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮГ-РЕЗЕРВ” (65058, м. Одеса, вул. Армійська, буд. 11, офіс 3, Ко ЄДРПОУ 31502667) 625996/шістсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість/грн 86 коп. заборгованості.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮГ-РЕЗЕРВ” (65058, м. Одеса, вул. Армійська, буд. 11, офіс 3, Ко ЄДРПОУ 31502667) 625996/шістсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість/грн 86 коп. заборгованості.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮГ-РЕЗЕРВ” (65058, м. Одеса, вул. Армійська, буд. 11, офіс 3, Ко ЄДРПОУ 31502667) 625996/шістсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість/грн 86 коп. заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮГ-РЕЗЕРВ” (65058, м. Одеса, вул. Армійська, буд. 11, офіс 3, Ко ЄДРПОУ 31502667) 3129/три тисячі сто двадцять дев`ять/грн 98 коп. витрат зі сплати судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮГ-РЕЗЕРВ” (65058, м. Одеса, вул. Армійська, буд. 11, офіс 3, Ко ЄДРПОУ 31502667) 3129/три тисячі сто двадцять дев`ять/грн 98 коп. витрат зі сплати судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮГ-РЕЗЕРВ” (65058, м. Одеса, вул. Армійська, буд. 11, офіс 3, Ко ЄДРПОУ 31502667) 3129/три тисячі сто двадцять дев`ять/грн 98 коп. витрат зі сплати судового збору.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Накази видати в порядку ст.327 ГПК України.
Повний текст складено 08 червня 2026 р.

Суддя С.Ф. Гут