Справа 350/792/26
Номер провадження 3/350/153/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року       селище Рожнятів
Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Сокирко Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
в с т а н о в и л а :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №661630 від 9 травня 2026 року складеного о 18:40:25, ОСОБА_1 9 травня 2026 року о 18 год 20 хв по вулиці Грушевського в селі Верхній Струтинь (Нижній Струтинь) Калуського району Івано-Франківської області керувала транспортним засобом марки «FIAT DOBLO» номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду позитивний 0,59 проміле. Огляд проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу Алкофорд 508. Від проходження огляду в медичному закладі водій відмовилася. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
У судове засідання ОСОБА_1 не прибула. 15 червня 2026 року спрямувала до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В обґрунтування зазначеного клопотання вказала, що в зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення час та день вона транспортним засобом не керувала. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на предмет керування нею транспортним засобом та зупинки транспортного засобу під її керуванням, тож вважає, що усі подальші дії поліцейських є незаконними. Так, дійсно, в той день вона перебувала в автомобілі на місці водія і на момент приїзду поліції автомобіль в русі не перебував, а був припаркований на узбіччі дороги з вимкненим двигуном. Згодом поліцейський запропонував пройти огляд. Вона погодилася. Про підстави та порядок проходження такого огляду їй роз`яснено не було. Розгляд справи просить проводити за її відсутності та за відсутності її представника. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на натупне.
Відповідно до вимог статей 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №661630 від 9 травня 2026 року (опису установлених даних) діяння, яке ставиться у провину ОСОБА_1 мало місце в селі Верхній Струтинь, Нижній Струтинь. 
У відповідності до приписів 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. 
Водночас із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 661630 від 9 травня 2026 року не вдається за можливе встановити місце вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, оскільки відомості про місце вчинення містить розбіжність у топографічній назві населеного пункту. 
Згідно із частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність за вказаною нормою наступає при керуванні транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само при відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд зметою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, до відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення може бути притягнута лише особа, яка є водієм. За змістом п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. 
В той же час ОСОБА_1 не заперечує факт перебування її в салоні автомобіля на місці водія.
Як убачається з змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за № 661630 від 9 травня 2026 року, ОСОБА_1 9 травня 2026 року о 18 год 20 хв по вулиці Грушевського в селі Верхній Струтинь (Нижній Струтинь) Калуського району Івано-Франківської області керувала транспортним засобом марки «FIAT DOBLO» номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду позитивний 0,59 проміле. Огляд проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу Алкофорд 508А. Від проходження огляду в медичному закладі водій відмовилася. Водночас, на відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції, долученому до матеріалів справи, не зафіксовано перебігу фактичних обставин події, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто відсутні докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, не зафіксовано факт зупинки та керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Відтак відеозапис є недопустимим доказом у розумінні статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позаяк обсяг інформації, зафіксованої у даному випадку, не містить об`єктивних даних, які свідчили би про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Отже, органом, який уповноважено складати протокол, всупереч положенням статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, належним чином не зібрано доказів та не оформлено адміністративні матеріали, зокрема не з`ясовано чи був увімкнений двигун транспортного засобу, тобто чи мав місце факт керування транспортним засобом. Таким чином адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням положень Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, а докази, зібрані органом, уповноваженим на збирання доказів, є недопустимими, що унеможливлює притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення. 
Дослідивши відеозапис та оцінивши його як доказ у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на значимість відеозапису як доказу, який покликаний повно та максимально точно зафіксувати фактичні обставини, суд дійшов висновку, що на відеозаписі, наявному в адміністративних матеріалах, не зафіксовано тих необхідних фактичних обставин, що містили би достатній обсяг інформації, яка слугувала би беззаперечними доказами вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, зокрема п. 2.9 а), а саме: моменту керування транспортним засобом, законної підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в розумінні статті 35 Закону України "Про Національну поліцію. 
З огляду на викладене, відеозапис на переконання суду є недопустимим доказом. Інші докази у адміністративних матеріалах є похідними, а відтак з огляду рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України» зазначено, що допустимість та достовірність похідних доказів прямо залежить від допустимості та достовірності первинних процесуальних джерел доказування по принципу «плоди отруйного дерева». При цьому, рішення згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява №926/08) зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. 
Згідно статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.
З урахуванням наведених вище обставин, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних, допустимих та достатніх доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, приходжу до висновку, що сукупність досліджених у даній справі доказів не є достатніми для висновку про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.        Враховуючи наведене вище, керуючись принципом презумпції невинуватості, згідно якого, крім іншого, усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. У відповідності до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для стягнення такого з ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 9, 251, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
п о с т а н о в и л а :
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень. 
Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області. 
Суддя Сокирко Л.М.