Номер провадження 2/201/2066/2026
ЄУН 201/706/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

18.05.2026 року          м. Дніпро
Соборний районний суд міста Дніпра 
у складі головуючого судді Давидовської Т.В., 
за участю секретаря судового засідання Овчаренка Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»
до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
про стягнення сплаченого страхового відшкодування,
установив:
I. Стислий виклад позиції учасників справи 
1.Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі – Позивач, ПРАТ «СК «УСГ») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач-1, ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі – Відповідач-2, ОСОБА_2 ) про стягнення сплаченого страхового відшкодування у розмірі 76 197,40 грн та витрати на оплату судового збору.
2.Як на підставу своїх вимог Позивач посилався на ті обставини, що 01.08.2023 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (Страховик) та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ) (Страхувальник) був укладено Договір добровільного страхування майна № 10-0401-23-00006. Предметом договору, зокрема, є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов?язані з володінням, користуванням, розпорядженням майном - приміщенням магазину «ВИНА СВІТУ» № 194 у будинку АДРЕСА_1 . 17.07.2024 року із застрахованим майном Страхувальника, трапилася страхова подія затоплення приміщення водою. Згідно акту № б/н складеного 19.07.2024 року комісією Комунального підприємства «Жилсервіс» Дніпровської міської ради (далі - КП «Жилсервіс ДМР») причиною залиття є недбале ставлення мешканців квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , що поверхом вище до сантехнічних приладів. Страхувальник за договором добровільного страхування майна № 10-0401-23-00006 звернувся до ПРАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження водою застрахованої квартири визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, на підставі: Звіту № МH-3173, Страхового акту № МН - 3173 від 03.10.2024 року ПРАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 76 197 грн 40 коп. Позивач вважає, що майнова шкода була завдана Страхувальнику внаслідок неправомірних дій Відповідачів власників квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 в наслідок чого, страхувальнику по договору добровільного страхування майна № 10-0401-23-00006 завдано матеріальної шкоди.
3.Від представника Відповідача-1 до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що Відповідач категорично не визнає позовні вимоги, так як не причетний до даного страхового випадку. Зазначає, що Відповідач не заливав 17.07.2024 приміщення магазину «ВИНА СВІТУ» № 194 у будинку АДРЕСА_1 . В його квартирі не було ніяких аварій і витоку води. Позивач ґрунтує свої вимоги на Акті про залиття/аварію, що трапилась на системі центрального опалення, холодного водопостачання або водовідведення, конструктивних елементів від 19 липня 2024 року (надалі – Акт). Однак даний Акт не може бути належним та допустимим доказом вини Відповідача, оскільки в Акті зазначено, що ймовірною причиною залиття є недбале ставлення мешканців квартири АДРЕСА_5 , що поверхом вище, до сантехнічних приладів у своїй квартирі. Причина залиття не встановлена, як то вимагається до Актів про залиття/аварію, а саме: « ОСОБА_4 зазначити причини». Недбале ставлення це не причина, це суб`єктивна сторона порушення. Припущення не можуть бути основою для судового рішення. Представники обслуговуючої організації не відвідували квартиру Відповідача, не проводили огляд сантехнічного обладнання та не зафіксували жодних ознак аварії, вологи чи ремонтних робіт. У період, зазначений у позові, у квартирі Відповідача було абсолютно сухо, жодних витоків чи несправностей мереж водопостачання/водовідведення не виявлено. Із змісту акту від 19.07.2024 року вбачається, що він фактично не відповідає вимогам п.п.2.3.6 та додатку № 4 Правил, так як власник квартири - Відповідач, із змістом вказаного документа не був ознайомлений, про що свідчить відсутність його підпису в акті; не зазначено висновки комісії за наслідками обстеження. Доказів направлення цього акту на адресу Відповідача до позову не надано. Зі змісту акту не можливо встановити, яким саме чином комісія встановила, що ймовірною причиною залиття є недбале ставлення мешканців квартири АДРЕСА_5 , що поверхом вище, до сантехнічних приладів у своїй квартирі, при чому саме в тій частині, що належить до зони відповідальності відповідача, а не загальнобудинкової мережі водопостачання чи водовідведення. Отже, в даному випадку, наданий Позивачем акт від 19.07.2024 року, не може бути належним і достовірним доказом по справі, який би підтвердив факт заподіяння шкоди саме через протиправні дії або бездіяльність відповідача. Вимога страхової компанії стягнути кошти солідарно з двох різних власників квартир є юридично необґрунтованою. Цивільна відповідальність є індивідуальною. Позивач фактично визнає, що не знає, хто саме винен, і намагається перекласти тягар доказування на мешканців. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність повного складу правопорушення. Позивачем не доведено, що саме дії чи бездіяльність Відповідача призвели до пошкодження майна магазину. Наявність «сухої» квартири в момент ймовірного інциденту повністю виключає причетність останнього до заподіяння шкоди.
4.Представник Позивача подав до суду відповідь на відзив у якій зазначив, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин. Звертає увагу на те, що доводи Відповідача про те, що Акт КП «Жилсервіс ДМР» від 19.07.2024 року, є неналежним доказом наявності вини відповідача у залитті квартири, не заслуговують на увагу, оскільки цей акт повністю відповідає формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», в ньому наведені: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття. Зазначає, що крім права власності, існує і так званий тягар власника, який полягає у необхідності підтримувати своє майно в справному стані, вживати заходів по своєчасному усуненню несправностей. До обов`язків власників квартир, наймачів та орендарів належать: використання приміщень житлових будинків за призначенням, забезпечення збереження житлових і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримання правил пожежної безпеки, вжиття заходів по усуненню несправностей у квартирі власними силами або силами підприємств з обслуговування житла. У зв`язку із зазначеним вважає обґрунтованими вимоги викладені у позовній заяві та просить їх задовольнити.

II. Процесуальні дії у справі
5.Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 10.03.2026 року відкрито провадження у справі. Судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
6.У судовому засіданні 26.03.2026 року та 13.04.2026 року постановлена ухвала про відкладення судового засідання.

III. Заяви, клопотання
7.Представник Позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника Позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
8.Відповідач-1 та його представник у судове засідання не з`явились. Від представника Відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без Відповідача та його представника за наявними матеріалами у справі, з урахування відзиву на позовну заяву. Проти позову заперечує і наполягає на відмові в задоволенні в повному обсязі.
9.Відповідач-2 у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Клопотань та заяв до суду не надходило
10.З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК), у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

IV. Установлені судом фактичні обставини
11.01.08.2023 року між ПРАТ «СК «УСГ» та ОСОБА_3 був укладено Договір добровільного страхування майна № 10-0401-23-00006. Предметом договору, зокрема, є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням майном - приміщенням магазину «ВИНА СВІТУ» № 194 у будинку АДРЕСА_1 . 
12.17.07.2024 року із застрахованим майном Страхувальника, трапилася страхова подія затоплення приміщення водою. 
13.Згідно акту № б/н складеного 19.07.2024 року комісією КП «Жилсервіс ДМР» причиною залиття є: ймовірно причиною залиття квартири є недбале ставлення мешканців квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , що поверхом вище до сантехнічних приладів у своїй квартирі. 
14.До суду надано Звіт № МH-3173 про незалежну оцінку майна з визначенням розміру матеріального збитку завданого об`єкту оцінки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
15.За висновком № МH-3173 про розмір матеріального збитку складеного 03.10.2024 року розмір матеріального збитку без урахування ПДВ становить 86 572,40 грн, з урахуванням ПДВ 103 886,88 грн.
16.Відповідно до страхового акту № МH-3173 23.10.2024 року розмір суми страхового відшкодування становить 76 197 грн 40 коп.
17.Страхувальник за договором добровільного страхування майна № 10-0401-23-00006 звернувся до ПРАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 
18.Заява була розглянута ПРАТ «СК «УСГ», пошкодження водою застрахованої квартири визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, на підставі: Звіту № МH-3173; Страхового акту № МН-3173 від 03.10.2024 року; ПРАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 76 197 грн 40 коп, що підтверджується квитанцією від 24.10.2024 року.
19.Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 434633491, дата формування: 09.07.2025 року) ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_6 .
20. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 434633938, дата формування: 09.07.2025 року) ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_7 .

V. Оцінка суду
21.Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.
22.Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
23.При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
24.Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання;
25.Згідно з ч.1 ст. 190 Житлового кодексу України (далі – ЖК України) підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об`єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду.
26.Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
27.Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
28.З матеріалів справи вбачається, що власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 , як на час залиття, так і на сьогодні, що не заперечувалось останнім в своїх письмових запереченнях на позов. Власником квартири АДРЕСА_2 за цією ж адресою є ОСОБА_2 .
29.В свою чергою статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.
30.Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.
31.Положеннями ст. 177 ЖК України встановлено, що громадяни, зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання.
32.З огляду на вищенаведені норми законів, власники квартир мають обов`язок по забезпеченню схоронності належного їм на праві власності житла, санітарно-технічного та іншого обладнання своїх квартир, і у випадку пошкодження якого, якщо це стане причиною залиття квартир інших власників, вони несуть відповідальність за завдану шкоду.
33.Згідно положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
34.Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
35.Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
36.З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
37.Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 27.05.2021 року у справі №761/12945/19.
38.Виходячи з цього, особа, яка вимагає відшкодування збитків (як грошової оцінки матеріальної шкоди), повинна довести факт заподіяння збитків (шкоди), розмір понесених збитків, (шкоди) безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями особи, яка спричинила збитки (шкоду), та самими збитками (шкодою). А відповідач має довести, що такі збитки (шкода) завдані не з його вини.
39.Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності.
40.Аргумент представника Позивача про презумпцію вини не звільняє його від обов`язку довести причинний зв`язок між діями Відповідачів та шкодою.
41.Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.09.2020 року у справі № 329/382/19.
42.Варто зазначити, що протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.08.2020 року у справі № 925/1478/16).
43.Як на підставу для виплати страхового відшкодування Позивач посилається на наявність страхового випадку, передбаченого договором, що підтверджується актом про залиття.
44.Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акту встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.
45.Окрім забезпечення присутності осіб, визначених у зазначених Правилах, зацікавленим особам слід домогтися належного оформлення акта (оскільки нерідко представники ОСББ, житлово-експлуатуючих організацій та інші особи, що входять до складу комісій не мають юридичної освіти, в силу чого складають акти про залиття, не вказуючи необхідної інформації). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення.
46.Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.
47.Однак, наданий Позивачем акт про залиття від 19.07.2024 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, оскільки зі змісту вказаного акту не вбачається жодних відомостей про те, що при його складанні були присутні власники чи мешканці квартири, звідки утворилося таке залиття, не встановлено дійсну причину залиття. 
48.Отже, суд критично ставиться до акту, складеного комісією, оскільки квартири Відповідачів не обстежувались і акт складався за їх відсутності. Таким чином, не зрозуміло, яким чином комісія дійшла висновку, що залиття сталося саме з їх вини.
49.Крім того, суд зауважує, що в доказах наданих Позивачем, зокрема, акті № б/н складеному 19.07.2024 року комісією КП «Жилсервіс ДМР», зазначено ймовірну причину виникнення пошкоджень майна, з семантичного аналізу чого можна дійти висновку, що йдеться про оцінку ступеня вірогідності та припущення щодо причини залиття, невпевненість в зазначеному, а не встановлення фактичних обставин цього залиття. 
50.Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
51.Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
52.Частина 6 вище вказаної статті передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
53.Отже, оскільки з наданих стороною Позивача доказів не можливо беззаперечно на підстав достатніх, належних та допустимих доказів установити причину та обставини залиття приміщенням магазину «ВИНА СВІТУ» № 194 у будинку АДРЕСА_1 , в тому числі причинно-наслідковий зв`язку між діями та шкодою, вину відповідачів в цьому залитті, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а виключно такими доказами обґрунтовано позовні вимоги, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог, як таких, що не доведені належними та допустимими доказами, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. 

VI. Розподіл судових витрат між сторонами
54.У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, враховуючи положення п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на Позивача. 
З огляду на викладене, керуючись статтями 5, 12, 13, 141, 158, 259, 263-265 ЦПК, суд
ухвалив:
1.У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення сплаченого страхового відшкодування відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/. 

Суддя        Т.В. Давидовська