Д О Д А Т К О В Е  Р І Ш Е Н Н Я	№ 127/18489/25	

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2026 р.	Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,  	

секретар – Ільчук Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходилась цивільна справа №127/18489/25 за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2026 (справа №127/18489/25) позов задоволено. (а.с. 47-48)
30.04.2026 до суду надійшла заява (судді передано 04.05.2026) представника позивача ТОВ «Споживчий центр» - адвоката Шабатин Н.А. про ухвалення додаткового рішення у справі №127/18489/25 про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. (а.с. 49-51)
Представник ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явився.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань до суду не надав. (а.с. 65-66)
Дослідивши та оцінивши відповідні докази, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу у цивільній справі №127/18489/25.
Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
01.04.2025 між ТОВ «Споживчий центр» і Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» укладено договір про надання правничої допомоги №01/25-СЦ, а також 31.12.2025 – додаткову угоду №6 до договору про надання правничої допомоги №01/25-СЦ від 01.04.2025. (а.с. 57, 58)
На а.с. 54 – звіт про виконану роботу відповідно до договору про надання правничої допомоги №01/25-СЦ від 01.04.2025.
Згідно платіжної інструкції №СЦ00101536 від 30.04.2026, ТОВ «Споживчий центр» перерахувало Адвокатському об`єднанню «Лекс Верітас» 6000,00 грн, призначення платежу: оплата за надання правничої допомоги згідно дод. угоди №1 до договору №01/25-СЦ від 01.04.2025, за позовом до ОСОБА_1 , без ПДВ. (а.с. 52)
Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ч. 2 п. 1 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
В постанові Верховного Суду від 17.02.2021 р. (справа №753/1203/18) зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено ( ст.137 ч. 2 п. 1 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019 в справі №922/445/19, від 22.01.2021 в справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02.12.2020 в справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03.02.2021 в справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17.02.2021 в справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).
Згідно ст. 137 ч. 4, 5 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно постанови Верховного Суду від 23.12.2021 р. (справа №755/7943/20) належними та допустимими доказами, що підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, є: ордер на надання правничої (правової) допомоги; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; квитанції до прибуткового касового ордера. Квитанції до прибуткового касового ордера, надані заявником у розпорядження суду, є належним доказом понесення ним витрат на правничу допомогу.  Перелік документів, які можуть бути подані для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду. 
Відповідно до постанови Верховного Суду від 11.11.2021 р. в справі №910/7520/20 вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Постановою Верховного Суду від 11.12.2019 (справа №2040/6747/18) встановлено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. Ураховуються такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, що розглядається, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), представник позивача не брав участі в судовому засіданні при розгляді справи, позов подано до суду в системі "Електронний суд", суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача на правничу допомогу неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами).
Отже, необхідно ухвалити додаткове рішення: стягнути з відповідача на користь позивача 4000,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат потрібно відмовити.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 4000,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного додаткового рішення до Вінницького апеляційного суду.
Повне додаткове рішення виготовлено 14.05.2026.

Суддя        О.О.Венгрин