УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/663/26 Головуючий у 1-й інст. Хоцька Л. М. 
Номер провадження №33/4805/895/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП  Доповідач Кузнецов Д. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Кузнецов Д.В., за участі захисника Олянюка В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Олянюка Віталія Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2026 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 20.01.2026 о 23:20 год. по вул. Одеській, 66 в м. Бердичеві ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-BENZ А 180 СDI, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря № 4 КНП "Бердичівська міська лікарня".
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Олянюк В.Л. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неповноту проведеного судового розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі за допомогою приладу «Драгер», ОСОБА_2 не погодився із вказаним результатом, пропонував здати аналіз сечі, кров або інше біологічне середовище, однак йому було відмовлено. Таким чином, на думку захисника, лікарем закладу охорони здоров`я було порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також апелянт зазначає, що згідно з посвідки на проживання анкетні дані особи, яка притягається до відповідальності відображені без зазначення по батькові. Між тим, суд першої інстанції в тексті постанови записав дані ОСОБА_1 із зазначенням по батькові. Вважає вказані розбіжності неналежним встановленням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що, в свою чергу, унеможливить виконання постанови щодо конкретної особи. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Олянюка В.Л., перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП. 
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9а ПДР, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статей 283, 284 КУпАП.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №571419 від 21.01.2026 вбачається, що 20.01.2026 о 23:20 год. по вул. Одеській, 66 в м. Бердичеві ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-BENZ А 180 СDI, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння, що підтверджується висновком лікаря № 4 КНП "Бердичівська міська лікарня (а.с.3-4).
За змістом п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Відповідно до п.6 І-го розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п.7 І-го Розділу Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху України, крім вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується: тестами №1540, 1541 від 20.01.2026 технічного засобу «Drager Alcotest 6820», результат огляду 0,41, 0,39% проміле відповідно (а.с.5-6); тестом №6810 від 20.01.2026 технічного засобу «Drager Alcotest 6810», результат огляду 0,33% проміле (а.с.7); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, щодо знижують увагу та швидкість реакції №4 від 20.01.2026 КНП «Бердичівська МЛ» Бердичівської міської ради, згідно якого ОСОБА_1 на момент проведення огляду 20.01.2026 о 23:27 год. перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.8); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.01.2026 (а.с.9); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.10); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення від керування транспортним засобом (а.с.11); довідкою сектору АП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.13); наявним в матеріалах справи відеозаписом (а.с.15); актом №4 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, щодо знижують увагу та швидкість реакції КНП «Бердичівська МЛ» Бердичівської міської ради (а.с.30); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера Alcotest 6820 (а.с.31-32); копією протоколу тематичного удосконалення лікарів КНП «Бердичівська міська лікарня» (а.с.33). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені і зібрані у визначеному процесуальним законом порядку.
Щодо доводів апелянта про те, що на вимогу ОСОБА_1 після незгоди водія із результатами огляду, лікар не здійснив забір крові чи іншого біологічного середовища для дослідження, апеляційний суд зазначає наступне.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що висновок лікаря медичного закладу, яким встановлено, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння є доказом, який повинен бути оформлений у встановленому законом порядку та може бути визнаний недопустимим за наявності певних правових підстав.
Зокрема, висновок лікаря про перебування обстежуваної особи у стані сп`яніння може бути визнаний недопустимим доказом, якщо судом буде встановлено, що він отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Висновок лікаря може бути визнаний недопустимим доказом, коли судом буде встановлено, що він був зроблений у порушення встановленого законом порядку або лікарем медичного закладу, який не мав права проводити такий огляд і не мав належних повноважень.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання, навики та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.
Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.
Відповідно до 2, 8 Розділу ІІІ Інструкції огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я.
При цьому, зі змісту пунктів 11, 12 Розділу ІІІ Інструкції вбачається, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Отже за загальним правилом, встановленим Інструкцією, лікар самостійно обирає один із способів обстеження особи, виходячи із наявних технічних засобів та отриманих попередніх результатів, поведінки і стану обстежуваної особи.
Згідно відеозапису лікар провів візуальний огляд ОСОБА_1 для виявлення ознак алкогольного сп`яніння та встановив виражений запах алкоголю з порожнини рота, що зафіксовано в акті медичного огляду. 
Крім того, ОСОБА_1 у присутності лікаря двічі пройшов огляд за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатору «Драгер», результат огляду позитивний 0,41 та 0,39% проміле, що вдвічі перевищує допустиму норму та вказує про ступінь алкогольного сп`яніння.
Таким чином, лікар правомірно склав висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на підставі результатів зовнішнього обстеження та його огляду за допомогою спеціального технічного засобу приладу «Драгер», а отже були відсутні підстави для додаткового проведення аналізу шляхом відбору крові.
Посилання захисника на зайве зазначення в постанові по-батькові ОСОБА_1 жодним чином не спростовує висновки суду першої інстанції про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не може бути підставою для визнання огляду недійсним.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 в 2024р. отримав посвідчення водія на ім`я – ОСОБА_1 , та на підставі якого водій здійснював керування транспортним засобом. І в подальшому на підставі цього документу поліцейським була встановлена особа водія та використано персональні дані при складанні протоколу.
Зазначення по батькові особи жодним чином не порушує права ОСОБА_1 та не свідчить про помилкове встановлення особи водія, що б могло в наступному унеможливити виконання постанови. 
Наведені апелянтом доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Олянюка Віталія Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2026 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: