ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/6045/26
Провадження № 33/820/304/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Підлісного О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2026 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою 
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з нього на користь держави 665 грн 60 коп судового збору. 
За постановою суду, 17 лютого 2026 року о 22 год 30 хв у м. Хмельницькому на Проспекті Миру, 92, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI OUTLANDER», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2026 року, вказану постанову скасувати та закрити провадження у справі через відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
Зазначав, що строк на апеляційне оскарження вказаної постанови пропустив з поважних причин, бо участі в судовому засіданні він не брав та на проголошенні рішення присутнім не був. Про оскаржувану постанову дізнався 20 березня 2026 року, коли отримав її поштою.
Уважав, що постанова місцевого суду є незаконна, необґрунтована.
Зазначав, що місцевий суд розглянув справу без його участі, тобто порушив його право на захист, отже не дотримався норм закону.
Зауважував, що працівниками поліції було вчинено низку порушень, зокрема, не дотримано вимог ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, порушено процедуру оформлення протоколу та складання матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме працівники поліції при направленні водія на медичне обстеження не склали акт і не вказали ознаки, які би давали підстави для направлення на огляд.
Згідно зі ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог, вважається недійсним.
Отже, на думку апелянта, суд розглянув справу без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не з`ясував усіх обставин, що й призвело до прийняття протизаконного рішення. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Підлісного О.В. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.
Оскаржувана постанова не була своєчасно отримана ОСОБА_1 . Відтак, строк на її оскарження був пропущений з поважних причин, зазначених у апеляційній скарзі, та підлягає поновленню апеляційним судом.
Твердження ОСОБА_1 про порушення судом його прав на захист є безпідставними.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Статтею 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Дана категорія справ до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.
У процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 повністю забезпечені та відновлені його права, передбачені ст.268 КУпАП, серед іншого: давати пояснення, подавати докази, тощо.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. 
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, – визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до п.12 розділ ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджена зібраними у справі та дослідженими доказами, а саме: 
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №594391 від 18 лютого 2026 року, де зафіксовано факт керування автомобілем ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, яким виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №180 від 17 лютого 2026 року, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду;
- відеозаписами із нагрудних камер поліцейських, якими було зафіксовано всі обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 та факт дотримання працівниками поліції вимог закону; зокрема, водію було неодноразово запропоновано на місці зупинки та в медичному закладі пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився.
Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного вищевказаною інструкцією. 
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Як видно з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (запах алкоголю з порожнини рота) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом.
З відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння, однак, відмовився на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Зокрема, на пропозиції поліцейських пройти огляд на місці зупинки ОСОБА_1 спочатку погодився, однак згодом імітував продування драгера, тобто своїми діями фактично ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння у будь-який спосіб. Тому працівником поліції було правильно розцінено дії водія, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду, на що останній погодився. У закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 неодноразово надавалася можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак, водій знову імітував продування приладу, що в подальшому лікарем було розцінено, як відмова від проходження. 
З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Невизнання вини розцінюється як форма умисного уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення. 
Наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозапис містить відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а саме факт керування транспортним засобом за його, як водія участі, його розмову з працівником поліції, де на запитання працівника поліції «пред`явіть документи, Чи вживали спиртні напої?», ОСОБА_1 провагавшись відповів, що вживав пиво чи шампанське. Його поведінка не відповідала обстановці.
Цим доводам місцевий суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена в мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу. 
Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції Інструкції є безпідставними.
Апеляційним судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст.254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст.266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції, які регламентують процедуру проведення огляду. 
Суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, уважав їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність – достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Переконливих доводів у апеляційній скарзі, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає. 
Доводи апеляційної скарги спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку. Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.
При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП ураховано характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
Отже, підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду М.С. Матущак