ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026  м. Дніпро Справа № 904/3603/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Соп`яненко О.Ю. (доповідач) 
суддів: Джепи Ю.А., Фещенко Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання: Федорчук В.С.,

за участю представників:
від позивача: Юріна О.О.,
від відповідача (скаржник): Шинкаренко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 (повний текст якої складено 10.03.2026, суддя Євстигнеєва Н.М.) у справі № 904/3603/24 

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ
до: Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради, м. Дніпро
про стягнення 21 022 807,91 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви і ухвали суду першої інстанції.

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради заборгованість за договором постачання природного газу № 8118-ПСО(ТКЕ)-4 від 21.10.2022 у загальному розмірі 21 022 807,91грн.
Рішенням суду від 01.10.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу № 8118-ПСО (ТКЕ)-4 від 21.10.2022 у загальному розмірі 21 022 807,91 грн задоволено частково.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2025 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 у справі № 904/3603/24 залишено без змін.
Ухвалою суду від 23.04.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 904/3603/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2025.
21.03.2025 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2025, які набрали законної сили 06.03.2025, видано наказ № 904/3603/24 про стягнення з Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 15 925 765,20 грн - основного боргу, 2 778 623,73 грн - пені, 586 739,70 грн - інфляційних втрат, 540 840,54 грн - 3% річних та 252 273,69 грн - витрат по сплаті судового збору.
Ухвалою суду від 31.03.2025 розстрочено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 у справі № 904/3603/24 на 4 місяці рівними частинами наступним чином: до 30.04.2025 включно - 4 521 060 грн 72 коп.; до 31.05.2025 включно - 4 521 060 грн 72 коп.; до 30.06.2025 включно - 4 521 060 грн 72 коп.; до 31.07.2025 включно - 4 521 060 грн 70 коп.
Ухвалою суду від 27.05.2025 визнано наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2025 у справі № 904/3603/24 в частині стягнення з Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 6 521 060 грн 72 коп. - заборгованості таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою суду від 09.12.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 у справі № 904/3603/24; затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вулиця Шолуденка, будинок 1, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 42399676) та Комунальним підприємством «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради (вулиця Будівельників, будинок 24, м. Дніпро, 49089; ідентифікаційний код 43679389), в редакції, узгодженій сторонами.
23 лютого 2026 року від Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради до господарського суду надійшла заява, у якій просить:
- заборонити всім підрозділам Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та всім приватним виконавцям приймати до виконання ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 у справі № 904/3603/24 про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення;
- визнати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 у справі № 904/3603/24 про затвердження мирової угоди такою, що не підлягає виконанню в частині 1 554 491,67 грн.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 у справі № 904/3603/24: заяву Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради про визнання виконавчого документа в частині таким, що не підлягає виконанню (вх. №8354/26 від 23.02.2026), - задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ- ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 у справі 904/3603/24 в частині стягнення з Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» грошових коштів у розмірі 518 163,89 грн (п`ятсот вісімнадцять тисяч сто шістдесят три гривні 89 коп.). В іншій частині заяви про визнання виконавчого документу в частині таким, що не підлягає виконанню, – відмовлено.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Комунальне підприємство «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради 19.03.2026 звернулося через підсистему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: 
- скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 в частині відмови в задоволенні заяви Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого документу;
- ухвалити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі заяву Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документу ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 у справі та визнати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 у справі № 904/3603/24 про затвердження мирової угоди такою, що не підлягає виконанню в частині 1 554 491,67 грн. (один мільйон п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі чотириста дев`яносто одна гривня, 67 коп.) в зв`язку з добровільним її частковим виконанням; 
- судові витрати в сумі 3 328,00 грн за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з`ясуванням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. 
Скаржник зазначає, що він належним чином і добровільно виконав умови мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 09.12.2025, оскільки на користь стягувача було сплачено 1 554 491,67 грн трьома платежами, у призначенні яких прямо зазначалося, що кошти перераховуються на виконання мирової угоди у справі № 904/3603/24. На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно погодився із доводами стягувача про зарахування двох платежів у сумі 1 036 327,78 грн у рахунок іншого договору постачання природного газу № 2369-ТКЕ(25)-03 від 29.10.2025 на підставі договору про зарахування коштів № ДЗК-2369-03 від 02.12.2025. 
Апелянт вказує, що спірні кошти сплачувалися саме на виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди як виконавчого документа, а не в рахунок поточних договірних зобов`язань, тому стягувач не мав права самостійно змінювати призначення платежів. У скарзі зазначено, що відповідно до Інструкції НБУ та правових висновків Верховного Суду отримувач коштів не вправі самостійно визначати інший порядок їх зарахування, якщо платник чітко визначив призначення платежу. Апелянт стверджує, що чинний договір постачання газу № 8118-ПСО(ТКЕ)-4 від 21.10.2022 не передбачає можливості зарахування коштів за одним договором у рахунок іншого договору. 
Мирова угода прямо передбачала погашення заборгованості саме за рішенням суду у справі № 904/3603/24, а пунктами 5 та 6 мирової угоди визначено порядок виконання зобов`язань і випадки зарахування коштів незалежно від призначення платежу лише у межах прострочених платежів за цією ж мировою угодою. Апелянт також зазначає, що ухвала про затвердження мирової угоди є обов`язковим до виконання судовим рішенням, а дії стягувача із зарахування сплачених на виконання судового рішення коштів у рахунок інших договірних зобов`язань фактично ставлять договірні відносини сторін вище обов`язковості виконання судового рішення.
Крім того, скаржник вказує, що суд першої інстанції прийняв доводи стягувача лише на підставі пояснень представника без належних первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували фактичне зарахування коштів у рахунок іншого договору, та не надав оцінки цим обставинам і доводам боржника. У зв`язку з цим апелянт просить скасувати ухвалу в оскаржуваній частині та визнати ухвалу суду першої інстанції такою, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1 554 491,67 грн у зв`язку з добровільним виконанням боржником відповідних зобов`язань.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», скориставшись правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України, подало відзив на апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради, відповідно до якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду – без змін. 
Позивач у відзиві зазначає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи відповідача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2025, з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за договором від 21.10.2022 № 8118-ПСО(ТКЕ)-4, а ухвалою від 09.12.2025 затверджено мирову угоду від 28.11.2025 про порядок виконання цього рішення. 02.12.2025 між сторонами укладено договір про зарахування коштів № ДЗК-2369-03, який є чинним, не визнаний недійсним та відповідно до статей 626, 627, 629, 638 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами. Умовами цього договору сторони погодили, що всі кошти, які надходять від споживача за спожитий природний газ, незалежно від призначення платежу, у першу чергу зараховуються на погашення поточної заборгованості за договором постачання природного газу від 29.10.2025 № 2369-ТКЕ(25)-03, а лише після її повного погашення - відповідно до призначення платежу на погашення попередньої заборгованості. Оскільки відповідач не здійснив оплату за поставлений природний газ за договором від 29.10.2025 № 2369-ТКЕ(25)-03 за листопад 2025 року – січень 2026 року, кошти у сумі 1 036 327,78 грн, сплачені за платіжними інструкціями № 24/12/1 від 24.12.2025 та №23/01/1 від 23.01.2026, були правомірно зараховані стягувачем у рахунок погашення поточної заборгованості за цим договором відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 договору № ДЗК-2369-03. Платіж у сумі 518 163,89 грн за платіжною інструкцією № 10/12/1 від 10.12.2025 був зарахований на виконання мирової угоди, оскільки надійшов до 15 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу. У відзиві зазначено, що твердження боржника про те, що кошти сплачувались виключно на виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, не спростовують дії договору від 02.12.2025 № ДЗК-2369-03, який прямо передбачає інший порядок зарахування коштів у разі наявності поточної заборгованості. Стягувач наголошує, що його дії не порушують принцип обов`язковості виконання судового рішення, оскільки порядок зарахування коштів був погоджений сторонами окремим чинним договором. Посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду у справах № 911/2630/18, № 904/12527/16 та № 910/12934/18 є безпідставними, оскільки у цих справах йшлося про відсутність договірного врегулювання порядку зарахування платежів, тоді як у даному випадку такий порядок прямо встановлений договором № ДЗК-2369-03. На думку позивача, відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції. 

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Соп`яненко О.Ю. (суддя-доповідач), судді: Джепа Ю.А., Фещенко Ю.В.. 
Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.
Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.
13.04.2026 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін.
В судове засідання 30.04.2026 з`явилися представники позивача та відповідача (скаржника), надали пояснення стосовно апеляційної скарги. 
Колегія суддів у судовому засіданні 30.04.2026 оголосила скорочену (вступну та резолютивну частини) постанову у даній справі.

5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради заборгованість за договором постачання природного газу № 8118-ПСО(ТКЕ)-4 від 21.10.2022 у загальному розмірі 21 022 807,91грн. 
Рішенням суду від 01.10.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу № 8118-ПСО (ТКЕ)-4 від 21.10.2022 у загальному розмірі 21 022 807,91 грн задоволено частково.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2025 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 у справі № 904/3603/24 залишено без змін.
Ухвалою суду від 23.04.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 904/3603/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2025.
21.03.2025 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2025, які набрали законної сили 06.03.2025, видано наказ № 904/3603/24 про стягнення з Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 15 925 765,20 грн - основного боргу, 2 778 623,73 грн - пені, 586 739,70 грн - інфляційних втрат, 540 840,54 грн - 3% річних та 252 273,69 грн - витрат по сплаті судового збору.
Ухвалою суду від 31.03.2025 розстрочено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 у справі № 904/3603/24 на 4 місяці рівними частинами наступним чином: до 30.04.2025 включно - 4 521 060 грн 72 коп.; до 31.05.2025 включно - 4 521 060 грн 72 коп.; до 30.06.2025 включно - 4 521 060 грн 72 коп.; до 31.07.2025 включно - 4 521 060 грн 70 коп.
Ухвалою суду від 27.05.2025 визнано наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2025 у справі № 904/3603/24 в частині стягнення з Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 6 521 060 грн 72 коп. - заборгованості таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою суду від 09.12.2025 постановлено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2024 у справі № 904/3603/24 - задовольнити; затвердити мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вулиця Шолуденка, будинок 1, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 42399676) та Комунальним підприємством «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради (вулиця Будівельників, будинок 24, м. Дніпро, 49089; ідентифікаційний код 43679389), в редакції, узгодженій сторонами.
23.02.2026 від Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради до господарського суду надійшла заява, у якій просить:
- заборонити всім підрозділам Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та всім приватним виконавцям приймати до виконання ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 у справі № 904/3603/24 про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення;
- визнати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 у справі № 904/3603/24 про затвердження мирової угоди такою, що не підлягає виконанню в частині 1 554 491,67 грн. 
До заяви долучено копії платіжних інструкцій: № 10/12/1 від 10.12.2025 на суму 518 163,89 грн; № 23/01/1 від 23.01.2026 на суму 518 163,89 грн; № 24/12/1 від 24.12.2025 на суму 518 163,89 грн.
Позивач надав до суду першої інстанції відзив на заяву та зазначив, що грошові кошти у розмірі 1 036 327,78 грн (платіжні інструкції № 24/12/1 від 24.12.2025, № 23/01/1 від 23.01.2026) були зараховані в рахунок погашення боргу за договором про постачання природного газу від 29.10.2025 № 2369-ТКЕ(25)-03, відповідно до пункту 1.1 договору від 02.12.2025 № ДЗК-2369-03. Кошти у розмірі 518 163,89 грн були зараховані в рахунок оплати за затвердженою мировою угодою. 

6. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, погоджується з правовим обґрунтуванням та висновками Господарського суду Дніпропетровської області з огляду на наступне.
Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Частиною 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. 
У пункті 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частина 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України).
Закон допускає визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у випадках, коли він виданий належним судом та відповідає вимогам до виконавчого документа, проте існують обставини, які унеможливлюють або виключають подальше здійснення виконавчих дій на його підставі.
Наведені підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/15-ц).
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Господарським процесуальним законодавством передбачено можливість усунення примусового виконання судового наказу у випадку відсутності у боржника відповідного обов`язку шляхом визнання такого наказу таким, що не підлягає виконанню. Саме в межах розгляду відповідної заяви суд повинен встановити наявність обставин, які свідчать про припинення зобов`язання боржника, що є предметом судового наказу.
Комунальне підприємство «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради долучило до матеріалів справи платіжні інструкції на суму 1 554 491,67 грн: 
- № 10/12/1 від 10.12.2025 на суму 518 163,89 грн. Призначення платежу: на виконання мирової угоди у справі № 904/3603/24 від 28.11.2025 за листопад 2025 року;
- № 23/01/1 від 23.01.2026 на суму 518 163,89 грн. Призначення платежу: на виконання мирової угоди у справі № 904/3603/24 від 28.11.2025 за січень 2026 року;
- № 24/12/1 від 24.12.2025 на суму 518 163,89 грн. Призначення платежу: на виконання мирової угоди у справі № 904/3603/24 від 28.11.2025 за грудень 2025 року.
02.12.2025 між сторонами укладено договір про зарахування коштів № ДЗК-2369-03.
У пункті 1 договору сторони дійшли згоди, що всі кошти, що надходять постачальнику за спожитий природний газ від споживача, незалежно від призначення платежу, вказаного споживачем у відповідних платіжних інструкціях, листах тощо, постачальник зараховує в наступній черговості:
- з 15 числа місяця наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу в рахунок виконання зобов`язань споживача, що виникли за договором постачання природного газу № 2369-ТКЕ(25)-03 від 29.10.2025 відповідно до акта/актів приймання-передачі природного газу за відповідний місяць постачання до його повного погашення (пункт 1.1 договору);
- з дня наступного після дня повного погашення зобов`язань споживача за договором постачання природного газу № 2369-ТКЕ(25)-03 від 29.10.2025 зазначених у пункті 1.1 - на погашення заборгованості, що виникла у споживача за попередні періоди по договорах, за якими вже не здійснюється постачання природного газу, відповідно до призначення платежу.
Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) або з дати накладення уповноваженим представником однієї зі сторін останнього у часі кваліфікованого електронного підпису/удосконаленого електронного підпису (надалі КЕп/УЕП) та діє до 30.09.2026.
Договір підписано сторонами у сервісі «Вчасно» 02.12.2025.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість доводів позивача (стягувача) щодо того, що кошти у сумі 1 036 327,78 грн, сплачені за платіжними інструкціями № 24/12/1 від 24.12.2025 та № 23/01/1 від 23.01.2026, були правомірно зараховані в рахунок погашення заборгованості за договором постачання природного газу від 29.10.2025 № 2369-ТКЕ(25)-03 відповідно до умов пункту 1.1 договору про зарахування коштів від 02.12.2025 № ДЗК-2369-03.
Відповідно до частини 4 статті 328 Господарського процесуального кодексу України про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом (частина 5 статті 328 Господарського процесуального кодексу України).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради підлягає частковому задоволенню, а саме: ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 у справі № 904/3603/24 визнається такою, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» грошових коштів у розмірі 518 163,89 грн. В іншій частині заяви слід відмовити.
Згідно з частиною 3 статті 328 Господарського процесуального кодексу України до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.
Оскільки заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, вже розглянута, підстав для заборони підрозділам Державної виконавчої служби та приватним виконавцям приймати до виконання ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2025 у справі № 904/3603/24 немає.

7. Висновки апеляційного господарського суду за результатами перегляду ухвали суду.

Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд справи у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про відсутність порушення судом першої інстанції норм права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з повним з`ясуванням обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а судове рішення Господарського суду Дніпропетровської області - таким, що підлягає залишенню без змін.

8. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстави для скасування оскаржуваної ухвали не вбачаються, судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.
В той же час, колегія суддів наголошує, що апелянтом здійснена переплата судового збору за подачу апеляційної скарги.
Так, порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями).
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 8 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду встановлюється у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01.01.2026 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить суму 3 328,00 грн.
Таким чином, за подання апеляційної скарги у даній справі судовий збір підлягав сплаті у сумі 2662,40 грн (3328,00 грн х 0,8).
Натомість, апелянтом згідно з платіжною інструкцією № 10/03/1 від 10.03.2026 сплачено 3328,00 грн. Тобто, переплата складає 665,60 грн.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Таким чином, за наявності відповідного клопотання апелянту підлягає поверненню з бюджету 665,60 грн надмірно сплаченого судового збору.
З підстав наведеного та керуючись статями 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилсервіс-Дніпро» Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 у справі № 904/3603/24 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2026 у справі № 904/3603/24 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в частині – залишити без змін.
3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника. 
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст постанови складений – 14.05.2026. 
Головуючий суддя О.Ю. Соп`яненко 

Суддя Ю.А. Джепа 

Суддя      Ю.В. Фещенко