ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

07.07.2026 Справа № 905/282/26 

Господарський суд Донецької області у складі
судді Лободи Т.О., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", м. Дніпро, код 42086719,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі", м. Краматорськ Донецької області, код 00131268
до Житлово-будівельного кооперативу № 22 "Автомобіліст-2", м. Слов`янськ Донецької області, код 23125276,
про стягнення коштів, 
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу № 22 "Автомобіліст-2" про стягнення заборгованості за Договором про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг № 3179 від 01.01.2019 за спожиту електричну енергію у січні 2026 року в сумі 72 634,48 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг № 3179 від 01.01.2019 в частині оплати вартості спожитої електричної енергії.
Господарський суд Донецької області ухвалою від 05.05.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 905/282/26; розгляд справи вирішив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; залучив до участі у справі № 905/282/26 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі"; зобов`язав позивача протягом двох днів з моменту отримання ухвали направити на адресу третьої особи позовну заяву, докази направлення надати суду; встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи; витребував в Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі", яке є оператором системи розподілу, пояснення стосовно причин несвоєчасного надання інформації позивачу про обсяги спожитої відповідачем електричної енергії в червні-грудні 2024 року (ЕІС код складної площадки: 62Z8123215083618, в яку входять ЕІС коди площадок: 62Z4577658694704, 62Z9347639254817, 62Z9775157770723, 62Z9522102269276, 62Z9127290153368), пояснення яким чином Акціонерним товариством "ДТЕК Донецькі електромережі" було отримано дані щодо показів лічильника відповідача за вказаний спірний період (засобами дистанційної передачі даних, шляхом отримання інформації від споживача чи персонала оператора системи, тощо), а також інформацію з документальним підтвердженням про дату внесення до автоматизованої системи таких даних за вказані місяці та про дату, з якої такі дані стали доступними для відповідача в його особистому кабінеті споживача; відомості щодо того чи знімались відповідні покази лічильника або яким чином здійснювався облік спожитої відповідачем електричної енергії після грудня 2024 року та яким чином попередні покази лічильника не були враховані в наступні періоди за умови невнесення своєчасно даних до відповідної системи за період червня - грудня 2024 року; інформацію щодо показів лічильника відповідача за ЕІС кодом складної площадки: 62Z8123215083618, в яку входять ЕІС коди площадок: 62Z4577658694704, 62Z9347639254817, 62Z9775157770723, 62Z9522102269276, 62Z9127290153368, на початок червня 2024 року, а також інформацію про фактичний (звітний) обсяг споживання електричної енергії споживачем Житлово-будівельним кооперативом № 22 "Автомобіліст-2" (код 23125276, ЕІС код складної площадки: 62Z8123215083618, в яку входять ЕІС коди площадок: 62Z4577658694704, 62Z9347639254817, 62Z9775157770723, 62Z9522102269276, 62Z9127290153368) помісячно за період з червня 2024 року по січень 2026 року включно. Крім того, вказаною ухвалою суд зобов`язав позивача надати детальний розрахунок суми позову, в якому зазначити сальдо станом на 15.06.2024 року, нараховані відповідачу суми до сплати за електричну енергію та сплачені відповідачем суми помісячно за період з червня 2024 року по січень 2026 року.
05.05.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання, в якому заявник просить суд вважати правильним текстом прохальної частини: 
1. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу № 22 "Автомобіліст-2" (код ЄДРПОУ 23125276) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (код ЄДРПОУ 42086719): суму боргу в розмірі 74 362,48 грн за спожиту у січні 2026 року електричну енергію (р/р НОМЕР_1 , в АБ "Укргазбанк", код ЄДРПОУ отримувача 42086719); судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (р/р НОМЕР_2 , в АБ "Укргазбанк", код ЄДРПОУ отримувача 42086719).
06.05.2026 позивач через систему "Електронний суд" надав до суду докази направлення третій особі позовної заяви з додатками.
Суд прийняв надані позивачем докази та долучив їх до матеріалів справи. 
12.05.2026 через систему "Електронний суд" надійшли пояснення третьої особи, в яких АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" зазначає, що між ним та відповідачем укладений договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №3179 від 01.01.2019 ( далі – договір розподілу). На виконання умов договору відповідач надсилав засобами електронного зв`язку ( електрона пошта та чат бот) звіти про покази засобів обліку за розрахунковий місяць у формі, яка встановлена Додатком 11 до Договору ( Далі -Додаток 11) та передавав покази через особистий кабінет. На підставі цих звітів та отриманих даних ОСР здійснювалось нарахування обсягів розподіленої електричної енергії. Третя особа звертає увагу суду, що після отримання Додатків 11 від відповідача, дані вносились в систему АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" та одразу ставали доступними відповідачу в його особистому кабінеті у ОСР. При цьому, відповідач має окремий особистий кабінет в системі позивача та отримує та передає через неї дані на виконання умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Вказує, що надає копії додатків 11 за період жовтень-грудень 2024 ( оскільки за інші періоди – не збереглись), з яких вбачається, що попередні нарахування також проведені у відповідності до фактичних даних. Обсяги за січень 2026 нараховані на підставі даних контрольного зйому показників засобів обліку по щомісячно. Заперечує твердження позивача щодо несвоєчасного надання йому інформації за точками обліку відповідача за період червень-грудень 2024 року та зазначає, що уповноважені особи АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" щомісячно направляли на електронну пошту позивача реєстри з даними по кожній точці обліку по кожному споживачу окремо, в тому числі в цих реєстрах є дані за точками обліку відповідача.
Суд прийняв надані третьою особою пояснення з додатками до них до розгляду та долучив їх до матеріалів справи.
25.05.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли пояснення у справі. В поясненнях позивач повідомляє, що сальдо станом на 15.06.2024 – відсутнє. Також повідомляє, що заборгованість за спожиту електричну енергію за розрахункові періоди червень-грудень 2024 року Відповідачем погашена в повному обсязі, що підтверджується виписками по особовому рахунку від 02.01.2026, 05.01.2026, 27.01.2026 та від 30.01.2026. Залишилась несплачена сума заборгованості за спожиту електричну енергію за розрахунковий період січень 2026 року на суму 74 362,48 грн. Отже, спірним періодом у даній справі є січень 2026 року, за який у відповідача наявна непогашена заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 74 362,48 грн. Додатково повідомляє, що позивач під час підготовки позовної заяви допустив описку та помилково зазначив про несвоєчасне отриманням інформації від ОСР щодо обсягів спожитої відповідачем у червні-грудні 2024 року електричної енергії, та проведення у зв`язку з цим позивачем у січні 2026 року відповідних коригувань нарахувань. Насправді коригування (донарахування) за період червень-грудень 2024 року було проведено у січні 2026 року саме з технічних причин та включено до акту приймання-передавання і рахунку за січень 2026 року. Таким чином, вказане коригування здійснено не у зв`язку з несвоєчасним отримання інформації від ОСР, а виключно з технічних причин.
Суд прийняв надані позивачем пояснення та долучив їх до матеріалів справи.
28.05.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач частково не погоджується з позовними вимогами та вказує, що в період з січня по травень 2026 року відповідач здійснював сплату боргу за січень 2026 року щомісячно. У відзиві також просить суд дозволити зробити реструктуризацію боргу через викладені у відзиві обставини. 
Того ж дня через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів доказів. В клопотанні позивач зазначає, що відповідач 26.05.2026 частково оплатив заборгованість за спожиту у січні 2026 року електроенергію в сумі 3000,00 грн, у зв`язку з чим залишок заборгованості складає 71 362,48 грн. До клопотання додано копію виписки по особовому рахунку позивача в банку.
Суд прийняв надані позивачем докази до розгляду та долучив їх до матеріалів справи.
01.06.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про поновлення процесуального строку.
Крім того, 01.06.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про розстрочення заборгованості, в якій відповідач, посилаючись на ст. 331 ГПК України, просить суд розстрочити борг у сумі 71 362,48 грн. В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що у зв`язку з обстрілами, в яких постраждав будинок відповідача, багато мешканців будинку евакуювались, як наслідок зменшилась сплата за обслуговування будинку. Найбільш споживаючими джерелами електропостачання являється насосна підстанція, яка подає воду на верхні поверхи (це єдиний будинок в місті, де підкачку сплачують мешканці) та ліфти. Ці послуги необхідні для життєдіяльності мешканців, які залишились. Крім того зазначає, що відповідач знаходиться у зоні бойових дій в м. Слов`янську.
Суд прийняв заяву відповідача про розстрочення заборгованості до розгляду та долучив її до матеріалів справи. 
02.06.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Вказує, що факт здійснення відповідачем оплат після виникнення заборгованості не спростовує обставин її існування та не свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. А наведені у відзиві обставини щодо необхідності проведення реструктуризації боргу фактично свідчать про визнання відповідачем наявності заборгованості, а тому не можуть розцінюватися як заперечення проти позову. Також вказує, що посилання відповідача на пошкодження майна та пов`язані з цим фінансові труднощі не спростовують факту наявності заборгованості та не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову.
Суд прийняв подану позивачем відповідь на відзив до розгляду та долучив її до матеріалів справи.
Господарський суд Донецької області ухвалою від 03.06.2026 прийняв заяву позивача від 05.05.2026 про збільшення позовних вимог та вирішив подальший розгляд справи здійснювати з її урахуванням. Поновив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Прийняв до розгляду поданий відповідачем відзив на позовну заяву. Повідомив позивача про можливість ознайомлення з заявою відповідача про розстрочення заборгованості в документах даної справи в системі "Електронний суд"; запропонував позивачу надати до суду обґрунтування позиції щодо заяви відповідача про розстрочення.
08.06.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача про розстрочення, в яких позивач просить суд відмовити в задоволенні такої заяви. В обґрунтування заперечень вказує, що обставини воєнних дій у повній мірі стосується обох сторін, як відповідача, так і позивача, сторони у справі знаходяться в однакових економічних умовах. Через воєнні дії інфраструктура позивача постійно зазнає пошкоджень. Неотримання позивачем коштів за надані послуги, які є джерелом його фінансування, в тому числі для здійснення аварійно-відновлювальних робіт енергетичної інфраструктури електромереж та підстанцій, ставить під загрозу функціонування позивача як постачальника електричної енергії, безпеку енергетичної системи та її існування як таке. Позивач є основним постачальником електричної енергії на території Донецької області, який забезпечує оплату послуг з розподілу електричної енергію операторам системи розподілу, а тому припинення перерахування коштів на користь операторів системи розподілу матиме негативний вплив на безперервне та стійке функціонування об`єктів енергозабезпечення. Також зазначає, що позивачем втрачено 5 приміщень Енергоофісів, які забезпечували діяльність позивача з обслуговування споживачів на території Донецької області, та в яких знаходилось майно, ще 2 Енергоофіси були захоплені. Вказані обставини суттєво вплинули на фінансовий стан позивача та призвели до його збитковості. Крім того зазначає, що наведені відповідачем обставини щодо зменшення надходжень через пошкодження будинку, до якого постачається електроенергія та часткова евакуація його мешканців, самі по собі не свідчать про неможливість виконання ним грошового зобов`язання зі сплати заборгованості за спожиту електричну енергію та не є безумовною підставою для надання розстрочення виконання судового рішення. Вказує, що заборгованість відповідача за січень 2026 року виникла з 07.02.2026, тобто задовго до настання обставин, на які посилається відповідач як на підставу розстрочення заборгованості. На думку позивача, заявлені відповідачем обставини не свідчать про наявність виняткових підстав для розстрочення виконання судового рішення, а тому надання такої розстрочки матиме наслідком лише подальшого порушення прав позивача та необґрунтоване відтермінування виконання рішення суду, що призведе до безпідставного порушення прав та законних інтересів позивача.
Того ж дня через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів доказів. В клопотанні позивач зазначає, що відповідач 03.06.2026 частково оплатив заборгованість за спожиту в січні 2026 року електроенергію в сумі 4 000,00 грн, у зв`язку з чим залишок заборгованості складає 67 362,48 грн. До клопотання додано копію виписки по особовому рахунку позивача в банку.
Суд прийняв надані позивачем докази до розгляду та долучив їх до матеріалів справи.
25.06.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів доказів. В клопотанні позивач зазначає, що відповідач 06.04.2026, 04.05.2026 та 01.06.2026 на рахунок позивача за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 3179 здійснив три платежі на загальну суму 4 752,00 грн. 19.06.2026 відповідач звернувся до позивача з листом, в якому просить сплачені 06.04.2026, 04.05.2026 та 01.06.2026 кошти рахувати сплатою за січень 2026 року. Позивач зарахував вказані оплати в рахунок погашення заборгованості за спожиту електричну енергію за розрахунковий період січень 2026 року, у зв`язку з чим залишок заборгованості відповідача за спожиту у січні 2026 року електричну енергію становить 62 610,48 грн. До клопотання додані копії виписок по особовому рахунку позивача в банку та лист відповідача.
Суд прийняв надані позивачем докази до розгляду та долучив їх до матеріалів справи.
03.07.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів доказів. В клопотанні позивач зазначає, що відповідач 01.07.2026 частково оплатив заборгованість за спожиту у січні 2026 року електроенергію в сумі 3 000,00 грн, у зв`язку з чим залишок заборгованості складає 59 610,48 грн. До клопотання додано копію виписки по особовому рахунку позивача в банку.
Суд прийняв надані позивачем докази до розгляду та долучив їх до матеріалів справи.
Матеріалами справи підтверджено, що всі учасники справи належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань; учасники справи скористались наданими їм правами.
За висновками суду в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.
Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Згідно із частиною 1 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 №429 ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", яке створене у результаті здійснення заходів з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, з 01.01.2019 виконує функції постачальника універсальних послуг, протягом періоду визначеного абзацом четвертим пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії".
Згідно п. 3.1.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії", затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі – ПРРЕЕ) споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.
Відповідно до п.7 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Згідно ч. 4 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.
На офіційному сайті позивача https://www.dn.yasno.com.ua/ розміщено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційні пропозиції до нього.
До матеріалів справи додано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційну пропозицію "Комунально-технічна" постачальника універсальних послуг Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", яка призначена для юридичних осіб, які споживають електричну енергію на технічні цілі, освітлення та комунально-побутові потреби, відповідно до переліку і цілей, визначених абзацами 11-14 пункту 13 розділу XVII Закону України "Про ринок електричної енергії". Розрахунки здійснюються за фіксованою ціною для побутових споживачів, встановленою відповідним нормативно правовим актом, не диференційованою за періодами часу (однозонна ціна).
Відповідно до абзацу 5 п. 13 Розділу ХVІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Як зазначає позивач, з 01.01.2019 між Житлово-будівельним кооперативом № 22 "Автомобіліст-2" (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (Постачальник) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір), відповідач приєднався до умов публічного договору шляхом фактичного споживання електроенергії та здійснення оплати на умовах комерційної пропозиції "Комунально-технічна". Для проведення розрахунків позивач відкрив відповідачу особовий рахунок № 3179.
Відповідно до п. 1.1 договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі – Споживач) постачальником універсальних послуг (далі – Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком до цього Договору.
За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (пункт 2.1 договору).
Згідно з пунктом 5.1 договору Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору.
Відповідно до пункту 5.2 договору спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.
Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Дата початку та кінця розрахункового періоду зазначаються в заяві-приєднанні (пункт 5.8 договору). 
Пунктом 5.10 договору сторони погодили, що оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. 
За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору).
Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні (пункт 13.1 договору).
За умовами Комерційної пропозиції "Комунально-технічна" постачальника універсальних послуг ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" постачання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі – Договір) на умовах цієї комерційної пропозиції здійснюється за фіксованими цінами на електричну енергію для побутових споживачів, встановленими відповідним нормативно-правовим актом, без обов`язкового внесення змін до цієї комерційної пропозиції, в разі змін у таких нормативно-правових актах (п. 2.1 Комерційної пропозиції).
На момент публікації цієї комерційної пропозиції відповідні ціни для побутових споживачів встановлені Додатком 3 до Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 № 483 та становлять 3,6 грн без ПДВ за 1 кВт*год. Диференціація ціни за періодами часу згідно умов цієї КП не застосовуються (п. 2.2 Комерційної пропозиції).
Відповідно до п. 5.1 Комерційної пропозиції розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися у строк вказаний у рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, не залежно від отримання рахунку. 
Рахунок за фактичне споживання формується Споживачем самостійно в сервісі "Особистий кабінет". В інших випадках рахунок формується та надається Постачальником Споживачу на підставі отриманих від Споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий Споживачем у відповідному енергоофісі Постачальника (п. 5.2 Комерційної пропозиції). 
У разі не отримання Споживачем рахунку, Споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим Споживачем (п. 5.3 Комерційної пропозиції). 
Обсяг фактично спожитої електричної енергії визначається адміністратором комерційного обліку у відповідності до Кодексу комерційного обліку електричної енергії затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 та включає зокрема, технологічні витрати в мережах до межі балансової належності та/або на роботу елементів електричної мережі за наявності у власності/користуванні споживача елементів електричної мережі (силовий трансформатор, автотрансформатор, лінії електропередавання і реактори тощо) (п. 5.4 Комерційної пропозиції). 
Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз на місяць за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим (п. 5.5 Комерційної пропозиції). 
За умовами п.10.1-п. 10.3 Комерційної пропозиції споживачів, у яких є чинний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції "Комунально-технічна" постачання електричної енергії н а умовах цієї КП здійснюється за збігом двадцяти денного терміну з моменту її публікації. Для інших споживачів договір набирає чинності з наступного дня після подання Споживачем заяви-приєднання, в якій вказано про обрання комерційної пропозиції "Комунально-технічна", якщо протягом трьох робочих днів споживачу не буде повідомлено про невідповідність критеріям цієї КП. Договір укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 21 календарний день до закінчення терміну дії Договору жодна зі Сторін не заявить про припинення його дії. 
Договір може бути розірвано за ініціативою будь-якої зі Сторін у порядку, визначеному законодавством України або цим Договором, але в будь – якому випадку Договір діє до повної оплати заборгованості по Договору, включаючи штрафні санкції (п. 10.4 Комерційної пропозиції).
З огляду на те, що відповідач 24.01.2019 здійснив оплату в сумі 6 252,96 грн за електричну енергію за січень 2019, Договір на умовах вказаної Комерційної пропозиції набрав чинності 01.01.2019. Приймаючи до уваги, що докази припинення дії договору чи його розірвання відсутні, суд дійшов висновку, що Договір продовжувався щорічно та був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Факт укладення та чинність Договору на умовах Комерційної пропозиції "Комунально-технічна" не заперечується відповідачем.
Враховуючи положення чинного законодавства, твердження позивача та відсутність заперечень відповідача, суд дійшов висновку, що в спірний період відповідач споживав електричну енергію відповідно до Договору саме на умовах Комерційної пропозиції "Комунально-технічна". 
На виконання вказаних умов договору позивач здійснив постачання електричної енергії відповідачу в січні 2026 року, на підтвердження чого до позовної заяви додані акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за січень 2026 року від 31.01.2026 на суму 114 302,88 грн у кількості 26459 кВтгод. 
Вказаний акт підписаний лише позивачем.
Також позивач додав до матеріалів справи сформований рахунок за спожиту електричну енергію за січень 2026 року на суму 114 302,88 грн.
З наданих Акту та рахунку вбачається, що в них позивачем включено обсяг спожитої відповідачем електричної енергії в січні 2026 року та здійснено коригування обсягів споживання відповідачем за червень-грудень 2024 року.
Як стверджує позивач, відповідач у порушення умов договору та Комерційної пропозиції до нього своїх зобов`язань по оплаті фактично отриманої та спожитої за заявлений період електричної енергії виконав лише частково, внаслідок чого станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 3179 за січень 2026 року склала 74 362,48 грн. 
Несплата відповідачем боргу стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 74 362,48 грн. 
Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з вищевказаного договору, суд дійшов висновку про те, що даний договір за своє правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.
Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до положень статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи, в акті та рахунку за січень 2026 року позивач включив обсяг спожитої відповідачем електричної енергії в січні 2026 року та здійснив коригування обсягів споживання відповідачем електричної енергії за червень-грудень 2024 року. Загальна сума нарахувань за актом та рахунком за січень 2026 року складає 114 302,88 грн. 
Суд зазначає, що у поданих до суду заявах по суті справи та з процесуальних питань відповідач фактично не заперечує та не спростовує визначених позивачем обсягів спожитої електричної енергії та сум нарахувань боргу, а лише вказує про здійснення ним часткової оплати наявного боргу.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в січні – квітні 2026 здійснив низку оплат електричної енергії на загальну суму 39 940,40 грн, що підтверджується наданими до суду виписками по банківському рахунку позивача, а саме 02.01.2026 в сумі 3 000,00 грн, 05.01.2026 в сумі 3 912,00 грн, 27.01.2026 в сумі 2 028,40 грн, 30.01.2026 в сумі 14 000,00 грн, 12.02.2026 в сумі 3 000,00 грн, 07.03.2026 в сумі 6 000,00 грн, 31.03.2026 в сумі 5 000,00 грн, 13.04.2026 в сумі 3 000,00 грн.
Заявляючи позовні вимоги і визначаючи залишок заборгованості за актом та рахунком за січень 2026 року, позивач вказав, що відповідач здійснив оплату за розрахункові періоди червень - грудень 2024, а саме 02.01.2026, 05.01.2026, 27.01.2026, 30.01.2026 (частково зараховано в сумі 2,00 грн), у зв`язку з чим позивач заявляє до стягнення заборгованість, яка виникла безпосередньо за січень 2026. Крім того, в рахунок часткової сплати за січень 2026 позивач зарахував відповідні платежі, здійснені 30.01.2026, 12.02.2026, 07.03.2026, 31.03.2026, 13.04.2026.
Суд зазначає, що не надає оцінку зарахуванню позивачем платежів, здійснених відповідачем 02.01.2026, 05.01.2026, 27.01.2026, 30.01.2026 (частковому зарахуванню в сумі 2,00 грн), оскільки вказані суми не є предметом спору, відповідач не заперечує та не оспорює такі зарахування позивача. 
Таким чином, залишок боргу відповідача за актом та рахунком за січень 2026 року складає 74 362,48 грн (114 302,88 грн – 39 940,40 грн = 74 362,48 грн) на момент пред`явлення позову.
Матеріали справи не містять докази оскарження вказаних у рахунках позивача обсягів спожитої електроенергії чи доказів звернення відповідача щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії, зазначених у рахунках у зв`язку з наявністю сумнівів щодо правильності показників обсягів споживання електроенергії.
Даних про інші обсяги спожитої електричної енергії відповідач також не надав. Відповідач не надав обґрунтованих заперечень та належних та допустимих доказів, які б спростовували факт споживання електроенергії за спірний період в обсязі та вартості, які визначені позивачем.
Приписами частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Згідно з пунктом 5.10 договору оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. 
Відповідно до п. 5.1 Комерційної пропозиції розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися у строк вказаний у рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, не залежно від отримання рахунку.
Суд зазначає, що відповідач приєднався до умов Договору та, відповідно, до умов Комерційної пропозиції "Комунально-технічна", а тому суд для визначення кінцевого строку оплати застосовує умови, визначені саме в такій Комерційній пропозиції. Таким чином, виходячи з погоджених сторонами умов, остаточний розрахунок за спожиту в січні 2026 року електричну енергію повинен бути здійснений не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, а саме не пізніше 10.02.2026.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем обґрунтовано заявлено позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 74 362,48 грн.
В той же час, суд встановив, що після подання позову до суду (позов подано до суду 30.04.2026) відповідач здійснив оплату заборгованості в сумі 14 752,00 грн, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача, наданими до матеріалів справи, а саме 06.04.2026 в сумі 1 728,00 грн, 04.05.2026 в сумі 1 296,00 грн, 26.05.2026 в сумі 3 000,00 грн, 01.06.2026 в сумі 1 728,00 грн, 03.06.2026 в сумі 4 000,00 грн, 01.07.2026 в сумі 3 000,00 грн. Позивач відніс вказані оплати в рахунок погашення боргу за актом та рахунком за січень 2026 року (в тому числі з урахуванням листа відповідача про зміну призначень платежів).
За приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір.
В даному випадку, предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 74 362,48 грн.
Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, спір в частині стягнення основного боргу в сумі 14 752,00 грн в даній справі припинив своє існування під час розгляду справи у зв`язку з оплатою відповідачем боргу в відповідному розмірі.
Враховуючи викладене, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору в частині стягнення основного боргу в сумі 14 752,00 грн, оскільки заборгованість в цій частині сплачена та спір в цій частині припинив існування після подачі позову, під час розгляду справи судом.
Таким чином несплаченою залишається заборгованість у сумі 59 610,48 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 59 610,48 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду в даній справі, яке обґрунтовано тим, що відповідач знаходиться у м. Слов`янськ, яке наближене до зони бойових дій, та тим, що у зв`язку з обстрілами, в яких постраждав будинок відповідача, багато мешканців будинку евакуювались, як наслідок зменшилась сплата за обслуговування будинку, а найбільш споживаючими джерелами електропостачання являється насосна підстанція, яка подає воду на верхні поверхи (це єдиний будинок в місті, де підкачку сплачують мешканці) та ліфти, а тому ці послуги необхідні для життєдіяльності мешканців, які залишились, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 329 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до положень ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.
Запроваджений процесуальними нормами права механізм як відстрочення, так і розстрочення виконання судового рішення є винятковими мірами, які спрямовані на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.
Підставою для відстрочки, розстрочки, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.
Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.
ГПК України не визначає вичерпного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами, встановленими цим Кодексом.
Тобто, можливість розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
Питання про задоволення заяви про відстрочку (розстрочку) виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку (розстрочку) виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи. При цьому господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника і для стягувача.
Загальновідомим фактом є введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022, який на даний час є продовженим.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 (в редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 26 травня 2026 р. № 987), Слов`янська міська територіальна громада Краматорського району Донецької області з 24.02.2022 включена до переліку територій можливих бойових дій.
Суд враховує, що повномасштабне вторгнення та збройна агресія Російської Федерації на територію України була непередбачуваною, створила такі обставини, в яких неможливо здійснювати нормальну господарську діяльність у зоні можливих бойових дій, а також проживання в такій місцевості є загрозою для життя та здоров`я людей.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Житлово-будівельний кооператив № 22 "Автомобіліст-2" є обслуговуючим кооперативом, основним видом діяльності якого є комплексне обслуговування об`єктів (КВЕД 81.10).
Загальновідомою є інформація, що лінія фронту значно наблизилась до м. Слов`янська. Як вказує відповідач, значна частина мешканців будинку, обслуговування якого здійснює відповідач, виїхала зі своїх домівок, внаслідок чого зменшилась сплата за обслуговування будинку.
Суд враховує, що збройна агресія та наближення зони бойових дій до м. Слов`янська викликають труднощі повноцінного ведення господарської діяльності відповідачем, суд також враховує, що кінцевим споживачем є саме мешканці житлового будинку, тобто фізичні особи, які фактично і оплачують отриману відповідачем електричну енергію. Суд вважає, що наведені відповідачем обставини свідчать про неможливість виконання рішення суду одним платежем, такі вищевказані обставини не були передбачуваними, а їх існування на даний час дійсно утруднить виконання рішення суду в даній справі.
Суд приймає до уваги той факт, що, незважаючи на прострочення оплати, основна заборгованість була частково оплачена відповідачем. Відповідач продовжував здійснювати заходи, щоб погашати заборгованість під час розгляду справи, що свідчить про те, що відповідач не має наміру уникнути сплати заборгованості та вживає заходи на її погашення. 
Суд також приймає до уваги, що введений внаслідок збройної агресії на територію України воєнний стан вплинув на всіх суб`єктів господарської діяльності. Сторонами в справі є два господарюючих суб`єкта, які здійснюють свою діяльність на території, яка наближена до зони активних бойових дій, піддається постійним ракетним та іншим ударам з боку агресора, що суттєво ускладнює ведення ними господарської діяльності.
Одночасно суд враховує, що розстрочка виконання рішення суду має на меті можливість його реального виконання по закінченню такої розстрочки.
Оскільки основною метою надання розстрочки виконання рішення суду є надання можливості боржнику вжити заходи для погашення заборгованості шляхом оплати боргу частками, враховуючи складну економічну ситуацію в державі, з урахуванням всіх викладених обставин у сукупності та дотримання прав позивача на отримання своїх коштів, суд вважає, що в даному випадку надання розстрочки виконання рішення суду, надасть відповідачу можливість вжити заходи для погашення існуючої заборгованості та сплачувати поточні платежі, а позивачу - отримати свої кошти без вжиття додаткових заходів з примусового виконання рішення суду. 
Суд зазначає, що відповідач в заяві не вказав на який строк він просить розстрочити виконання рішення суду, однак з урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе надати відповідачу розстрочку виконання рішення суду на 10 місяців.
На підставі вищевикладеного, суд задовольняє заяву відповідача про розстрочення виконання рішення суду та вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду на 10 місяців зі сплатою заборгованості рівними частками за наступним графіком : до 01.08.2026 - 5 961,05 грн, до 01.09.2026 - 5 961,05 грн, до 01.10.2026 - 5 961,05 грн, до 01.11.2026 - 5 961,05 грн, до 01.12.2026 - 5 961,05 грн, до 01.01.2027 - 5 961,05 грн, до 01.02.2027 - 5 961,05 грн, до 01.03.2027 - 5 961,05 грн, до 01.04.2027 - 5 961,05 грн, до 01.05.2027 - 5 961,03 грн.
Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності до ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.
Одночасно, суд враховує, що суд закрив провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основної заборгованості у сумі 59 610,48 грн.
Згідно з ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Відповідно до приписів п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
При зверненні до Господарського суду Донецької області з вищезазначеним позовом позивач в якості доказу сплати судового збору додав платіжну інструкцію № 4372120 від 19.01.2026 на суму 2 662,40 грн.
Відповідно до Виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України вищевказана сума судового збору за вказаною платіжною інструкцією зарахована до Державного бюджету України.
Оскільки суд закрив провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 14 752,00 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору, суд дійшов висновку про повернення з Державного бюджету України позивачу сплаченого ним судового збору в сумі 528,22 грн на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".
З відповідача на користь позивача стягненню підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 2 134,18 грн, а саме пропорційно сумі задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Закрити провадження у справі № 905/282/26 в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 14 752,00 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (49001, м. Дніпро, вулиця Січових Стрільців, будинок 4Д, код 42086719) 528,22 грн судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції № 4372120 від 19.01.2026 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".
Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу № 22 "Автомобіліст-2" (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 16, код 23125276) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (49001, м. Дніпро, вулиця Січових Стрільців, будинок 4Д, код 42086719) заборгованість за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 3179 за спожиту електроенергію в січні 2026 року в сумі 59 610,48 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 134,18 грн.
Задовольнити заяву Житлово-будівельного кооперативу № 22 "Автомобіліст-2" про розстрочення виконання рішення суду. 
Розстрочити виконання рішення суду на 10 місяців зі сплатою заборгованості рівними частками за наступним графіком : до 01.08.2026 - 5 961,05 грн, до 01.09.2026 - 5 961,05 грн, до 01.10.2026 - 5 961,05 грн, до 01.11.2026 - 5 961,05 грн, до 01.12.2026 - 5 961,05 грн, до 01.01.2027 - 5 961,05 грн, до 01.02.2027 - 5 961,05 грн, до 01.03.2027 - 5 961,05 грн, до 01.04.2027 - 5 961,05 грн, до 01.05.2027 - 5 961,03 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 07.07.2026. 

Суддя Т. О. Лобода